- 79 — 



upažava kakva proliferaeija inđiferentnihTstanioa (oogoniji, oocitej. Cesto rie ua- 

 lazimo oko mlade stanice baš ni jednu indiferentnu stanicu (slika 33. a) ili 

 tek dvije, tri (slika 33.c). 



/>. Oogeneza. 



Prvi znak pretvaranja indiferentne stanice u jaje sastoji se u povećavanju 

 same stanice i u granulaciji stanične plazme, što upućuje na pojačanu hranid- 

 benu djelatnost i na stovarivanje hrane u plazmi (slika 32.n). TTporedo s tim 



eh 'e 



001 



1>* 





Slika 33. Jajna stanica u fazi rasta. Najprije baziepitelijalna (« i 6), dospijeva kasnije u epi- 

 tel (c, ti), a — đ, uzdužui rezovi kroz stijenu askona; e. vretence jajne stanice za izbacivanja 

 prvog polarnog rjelešea. r. hoanocite; eh, lioanocel; i, indiferentna stanica; m, mesogleja; p, pi- 

 nakoderm: oe, oocita (jajna stanica); s, mjesta otopljenih skeletnih iglica; te. hoanocite, koje 

 direktno hrane jajnu stanicu (trofoeite). Sve crtano po preparatima, bojadisanim'a hematoksilinom, 



a uz pomoć sprave za crtanje. 



povećava se nukleus. Sto veći biva nukleus, to se više ističe Dukleolus, a hro- 

 matin se stine u pojedina zrnca, koja se rado drže jezgrine membrane. Mlada 

 jajna stanica raste prilično jeduomjerno, pa zadobiva zarana kuglast oblik 

 slika 32.) te po tome ne odgovara prilikama, kakve je opisao Haeckel (46) 

 za oblik Clathrina primordialis, nego više prilikama u Clathrina cerebrum. S time 

 u svezi stoji i manja pomičnost jajnih stanica. U mladih se oblika mogu još tu 

 i tamo naći široki krpasti pseudopodiji (slika 32./)); u starijim su oblicima 

 sasvim zaobljeni. Zanimljivo je. da sam jednu mladu jajnu stanicu našao u galerti 

 oskulame cijevi između obadva pinakodermna epitela (slika 32. d). To dokazuje, 

 kako jajna stanica može postati iz ma koje i ma gdje položene indiferentne 

 stanice, a zatim i to, da je galerta zaista provodnik hranive mezgre. 



Za svoga daljeg rasta dobiva stanična plazma krupnu vakuolarnu strukturu, 

 a pored sitnijih zrnaca, koja se drže stijena tih mjehurića pjene, nastupaju i 

 krupnija žutanjkasta zrnca. Mnoge slike govore za to (slika 33. c, d\ da jajne 

 stanice mogu za rasta stupiti i u direktni kontakt s hoanocitama, očito u svrhu 

 što boljeg hranjenja. Samo rijetko nalazim, da bi koja indiferentna stanica u 

 susjedstvu rastuće jajne stanice nakupila više hranivih zrnaca, pa da bi se pretopila 

 u jaje. U tome se slučaju vidi u plazmi jajeta promijenjen nukleus indiferentne 

 stanice, koja bi time obavila službu pomoćne stanice ili auksocite (slika 33. c). 

 Za Sycon imao bi taj postupak po K. C- Sehneideru, 134, Gorichu, 42, i 



