— 101 



Balfour je imao potpun prijegled čitavog tadašnjeg znanja životinjske razvojne 

 povijesti, pa mu je Metschnikoff-ljev od F. E. Schulze-a potvrđen nalaz 

 invaginacije za plivanja prednje polovine ličinke u sikandre zapeo za oko ; on 

 je odmah upoznao osobitost te pojave, preko koje se ne smije lako prijeći. Da 

 rastumači tu čudnu pojavu, zamišlja Balfour (1 i 2) prema opaženoj ontogeniji 

 ovakvu filogeniju spužava. Izlazište čini jednostavna kolonija protozoa poput bla- 

 stule (blastea). Na njoj je nastala diferencijacija u tome smislu, da je jedna polo- 

 vina stanica (tako je postala prednja) preuzela lokomociju i respiraciju ; to su 

 bičaste stanice. Druga polovina stanica služila je probavi. Balfour je naime na 

 temelju jednog priopćenja F. E. Schulze-a držao, da hoanocite u spužava uopće 

 ne služe hranidbi, nego samo izvođenju struje i respiraciji ; tako je došlo da se 

 postavila kriva premisa, uslijed čega propada vrijednost čitave hipotetske građe- 

 vine. Sad dolazi znatan moment : takov amfiblastički organizam napušta planktonski 

 život (zašto ?). Lokomotorna polovina gubi od vrijednosti, jer joj ostaje samo izvo- 

 đenje struje. Vegetativna polovina naprotiv dobiva tendenciju, da se što više pro- 

 širi. Bičasta polovina upada stoga u povećanu hranidbenu polovinu (obrnuta 

 invaginacija). Iz toga slijedi, da tjelesni slojevi takve spužve svojim međusobnim 

 položajem ne odgovaraju tjelesnim slojevima ostalih metazoa, pa se prema tome 

 spužve i ne mogu pribrajati ostalim metazoima, a ne pripadaju ni protozoima : 

 one su „indepeudent stock" metazoa. Pogledom na ovo posljednje našao je 

 Balfour donekle odziva. Butschli (13) i Soli as (153) oslanjajući se dijelom 

 i na starija mišljenja, izvode spužve direktno iz protozoa, pa ih Sollas stavlja 

 između Protozoa i Metazoa kao Parazoa. 



Osobiti obzir na hoanocite uzeo je Saville-Kent (70). Ishodište spužava 

 čini kuglasta kolonija hoanoflagelatskih moiiada ; ta opet postaje od ameboidne 

 stanice, koja se raspada u hrpu (kao jaje metazoa) cilindričnih flagelatnih stanica 

 (volvoks). Kasnije one izlučuju kao i druge kolonije monada i to putem eksudacije 

 prema vanjskom dijelu „siuciciuin", te se retrahiraju. Iz pojedine retrahirane mo- 

 nade postaju ili gemule ili „jaja" (koja da ne trebaju oplodnje) ili bičasta konio- 

 rica ; svako od toga odgovara novoj koloniji (kao u volvoksa). U amfiblastule već 

 se zarana javljaju te reproduktivne mouade (zrnate stanice). To svoje mišljenje 

 zastupao je Saville-Kent i kasnije na spomenutom zoološkom kongresu. 



D. Heider, Vosmaer. 



Nov moment u tom pitanju izneo je Heider (52) držeći amfiblastulu se- 

 kundarnom ličinkom, a blastulu oskarele primarnom. Za oskarelu opisao je Hei der 

 tipičnu blastulu (celoblastula). koja se iuvaginacijom -prednje ili stražnje polovine?) 

 pretvara u gastrulu (zašto?) Ta se prihvaća ustima podloge, dotično usnim krajem, 

 koji se izvlači kao u nožice. Usta se napokon zatvaraju; „entoderm" se razvija 

 u hoanoderm, a oskul i pore nastaju sekundarno. Zanimljivo je, što Heider 

 ■sama, da je gastrula spužve (a tako i gastrea) prelazeći u bentoski način života, 

 postala puzava, jer da traži hranu i uzima je s pomoću ustiju, koja da su okre- 

 nuta prema podlozi ; pore kao da su samo kao respiracioni otvori nastali sekun- 

 darno. To je sve krivo, jer ličinka oskarele nema ustiju za uzimanje hrane, a u 

 taku jednostavnih i sitnili životinja nije ni nužna kakva specijalna naprava za 

 respiraciju. Kasnije je Maasov o (94) istraživanje na istom objektu dalo onto- 

 geniji toga oblika sasvim drugo značenje. Po Heider u odgovara spužva celen- 

 taratu sve do stadija gastrule (gastreje), tek odatle divergiraju obje linije. Zato je 

 ipak homologija između tjelesnih slojeva obadviju hrpa potpuna, jedino usta ce- 

 lenterata nijesu homologna oskulu spužava. Samo je sesilnost ili nestašica gibanja 

 (lokomocije) u spužava izvor svih daljih osobitosti spužava („animalia inpersonalia" 

 po < ). S c li m i d t u) ; a što ih je nagnalo na to, da potraže dno ? 



Od teorija, koje su iznesene prije ispravno shvaćene metamorfoze kod Uči- 

 naka spužve (Del age, Maas, Minchin, Noldeke) imamo raspraviti još samo 

 Vosmaerovu, koja osim starijih teorija zabacuje i Balfourovu i Heide- 

 rovu. I Vosmaer izlazi od slobodno plivajućeg praoblika (protozojska kolonija); 

 taj da je u svrhu učvršćenja tijela a i za obranu stao izlučivati skeletne iglice 



