— 111 — 



put prema potrebi, a isto su tako zasićene hranidbene s t a- 

 n i c e mogle na svako m mjestu poni r a t i. Najprije više gomoljasta 

 spužva bila je na površini pokrivena u epitel složenim inače gipkim bičastim 

 stanicama. Da se omogući povećavanje površine a i zato, jer za udaranje bičevima 

 t. j. za proizvođenje struje, za plazeće stanice a napokon i za držanje cijelosti, 

 treba neke konzistencije ili čvršćeg uporišta, izlučivale su te površinske stanice 

 na svojim bazalnim krajevima galertastu tvar. Sposobnost a i tendencija zato bila 

 im je inherentna. Vidimo to svojstvo svuda medu jednostaničnjacima, gdje je 

 samo bilo potrebno. U tome prostoru, ispunjenom galertom, smjestile su se ne 

 samo stanice, određene da se prometnu, kad vrijeme dođe, u spolne stanice, nego 

 i pojedine tjelesne stanice (n. pr. zasićene) vraćajući se najviše prolazno ame- 

 boidnom stanju. Galerta je izvrsno koristila posredovanju hranidbe nutarnjih sta- 

 ničnih elemenata. 



Valjda su već u to vrijeme, ili nešto kasnije, stekle bičaste površinske sta- 

 nice najviše izbočenih dijelova i ovu diferencijaciju: ovratnik oko baze biča. 

 Suvišno bi bilo pitati, zašto je ta diferencijacija nastupila baš ovdje; to je upravo 

 tako suvišno, kao što bi bilo i pitanje o postanku kolara kod hoanoflagelata. 

 Takva je bila za te slučaje razvojna tendencija, a pogodovale su prilike: u oba 

 slučaja pričvršćena stanica (prospongija se istina giba po podlozi, ali samo kao 

 čitava, svaka bičasta stanica je pričvršćena na galertu) s bičem za udaranje u tu 

 svrhu, da se izvodi struja, posredno pak u svrhu dobavljanja plijena. Treba držati 

 na umu, da hoanocita svaka za sebe i dalje lovi i probavlja hranu putem mikro- 

 fogije kao hoanoflagelati. U tome je valjda razvojno mehanički povod za manife- 

 staciju te inherentne razvojne tendencije. • 



Prospongija dobiva oblik (vrećast, čaškast) i biva veća, pa ne dostaje čvrstoća 

 same galerte za uzdržavanje oblika i održavanje cijelosti protiv djelovanja vodene 

 struje, mlatanja ili kakvog drugog inzulta (slika 38. d, e). Nekoje od nu- 

 tarnjih stanica ili takovih, koje su p o s 1 i j e p o s t a 1 e nutarnje, 

 a i te potječu izvana (budući pinakoderm), stadoše izluči- 

 vati skeletne iglice. V.idimo opet, da je ta tendencija bila 

 inherentna, jer se eto i kasnije (možda i istodobno ili još 

 prije, što je svejedno) javlja u r a z 1 i č n i ni hrpama r i z o p o d a. 

 Što više, paralelno kao kod r i z o p o d a (Foraminifera, Radio-. 

 1 a r i a) grade stanice spužve jeđamput iglice od vapnenastih 

 soli (p r o kal c i s p o n g i j a), drugi put od kremi čne kiseline 

 (prosilicispongija'. Jedinstvena se dakle razvojna linija 

 s p užava već onda raskoli! a. Nutarnje stanice, izlučivši iglice, ne pro- 

 padaju, nego ostaju, što su i bile - - ameboidne stanice. Suma iglica činila je 

 mrežu, spojenu s galertom u neku skeletnu cjelinu. 



Nastup skeleta omogućio je putem korelacije dalje morfogenetske procese. 

 a uvijek u svezi s fiziološkim prilikama. Uz dalje podržavanje puzavog gibanja, 

 premda je to bivalo sve sporije, stao se onaj dio spužve, što nadvisuje podlogu. 

 dalje diferencirati. Sjećamo pri tome na to. da je i kod protozoičke linije u više 

 mahova došlo u svake persone (ovdje pojedine stanice) do oštrijeg odjeljivanja 

 i vidljivog diferenciranja vanjske zaštitne često ujedno i motorne plazme i nu- 

 tarnje pretežno probavne plazme, koja ili na jednom mjestu (Flagellata, Inlu- 

 soria) ili ma gdje (Rhizopoda) stoji u svezi s vanjskim svijetom za tu svrhu. 

 da upija ili uzima hranu. Tu istu razvojnu tendenciju slijede i praspužve. Po- 

 najprije se odijelio morfološki i fiziološki lokomobilni dio : puzava noga, zadrža- 

 vajući i dalje veoma primitivne prilike. Onaj pak dio, koji nadvisuje podlogu, 

 opet se diferencira u dva bitno različna dijela. Jedan pridržava čisto hranidbenu 

 funkciju, usavršujući se i dalje u njoj ; to je hoanoderm s hoanocitama, koje su 

 se ustalile sa histološki prilično jedinstvenom slikom za sve spužve. Drugi dio 

 uzima zaštitno-skeletnu funkciju, pokazujući u različnim linijama raznoličnu histo- 

 lošku evoluciju, ako i ne u onom opsegu (histegeneza), kako je to bilo u 

 drugih metazoa. 



Na obloj površini hranidbenog dijela stale su hranidbene 

 stanice, ostajući u svezi a oslanjajući se na osobitosti skeletne 



