- 115 



E. Razvoj heterocelnog tipa ^ragon). 



Druga glavna linija, odvojila se od prve, koja predstavlja sama za sebe 

 jednu pobočnu ne „primitivnu" liniju, kad je razvoj praspužve dospio do stanja 

 s višestruko (na više mjesta površine) uvinutim hoanodermom, tako da je svaki 

 od tih dijelova činio zasebičnu komorieu, prema uutarnjosti slijepo zatvorenu, 

 dok je slobodnu površinu pokrio zaštitni epitel. koji je postao dijelom od 

 promijenjenih hoanocita, dijelom od prijašnjih nutrašnjih stanica. Ta je linija, na- 

 suprot askonske s vitkim oblicima, naginjala gomoljastom masivnom obliku s mnogu 

 galerte. Komorice, spuštene posve u tu galertu, dospjele su svojim slijepim kra- 

 jevima medu sobom do dodira. Poradi masivnosti međusloja a i opće tendencije, 

 koja je u te linije vladala, nijesu se komorice kao u askonskoj liniji potpuno stopile, 

 nego su osobito poslije razmicanja komorica, koje je nastalo poradi općenog po- 

 debljanja. dospjele posredstvom pokrovnih stanica (nutarnjih još pinakocita) među 

 sobom u svezu (heterocelna organizacija; izraz „heterocelan" upotrebljen je u 

 najširem morfološkom značenju). Djelovanjem tlaka bičevima gonjene 

 vode stopili su se u sredini ti vezivni, pinakocitama opkoljeni 

 prostori ili l ak u n e j o š i u j e d i n s t v e n u c e n t r a 1 n u š u p 1 j i n u. u k oj u 

 je dospijevala voda iz svih komorica. a na najvišem mjestu, gdje 

 je tlak uslijed novo nastali h prilika strujanja bio najjači, pro- 

 drla je tlačena voda napolje, možda baš na mjestu najviše položene ko- 

 morice, koja je naravno morala obustaviti djelovanje i kao takva nestati (hoanoeite), 

 budući da je u njoj nadvladala struja, kpja je odvodila vodu iz svih ustalili ko- 

 morica. onu dovodim struju, keja je nastala djelovanjem njenih hoanocita. Iz vanjskog 

 otvora te komorice I pore > nastao je zajednički otvor za odvođenje upotrebljene 

 vodene struje — to je oskul, homologan oskulu u askon-linije (slika 38.. ni). 



Centralna je šupljina u praspužve te linije (r ago n-linij a) no- 

 votvorina i odgovara spongocelu, a može se lako komplicirati 

 tlo laskom dijelova, izvučenih u kanale. Komorice se mogu povući od 

 vanjske površine tako. da mjesto jednostavnog otvora (pore) dolaze pinakocitama 

 opkoljeni dovodni kanali. I centralna šupljina može s izvodnim otvorom komorica 

 biti posredno spojena sličnim odvodnim kanalima. U tom pogledu kao i nekim 

 drugim sporednim osobitostima može se u glavnoj ragon-liniji razlikovati više 

 sporednih grana. Razvojna je tendencija u svih tih sporednih linija ista, a javlja 

 se i u drugim glavnini linijama, a sastoji se u tome. da se struja, uvedena djelo- 

 vanjem hoanocita, što bolje iskoristi, pa da se i samu djelovanje hoanocita učini što 

 ekonomičnijim (lokaliziranje rm.tornih centra, a to su komorice, koje se drugotno 

 mogu i umnožiti). 



U filogeniji razvojne linije ragona stečen napredak prenesen je naravno u 

 ontogeniju. Cijeli proces do nastupa same metamorfoze ostaje u principu isti kao 

 i u askon linije. Kad se bičaste stanice reduciraju i dospijevaju u nutrašnjost li- 

 činke, grupiraju se u pojedine komorice. a pinakoeite se brinu za svezu komorica 

 s vanjskim svijetom stvarajući dovodne i odvodne kanale (cijeli sistem spongo- 

 cela). U nekim je granama te linije došlo do nekih larvalnih osobitosti, koje imaju 

 posve drugotni karakter (Plakina, Oscarella); stime ćemo se u poglavlju, koje 

 slijedi, izbliže pozabaviti. 



U bitnosti istim razvojnim putem kao i ragon-lihija pošle su dakle paralelno 

 s tom linijom i druge. Tako se može bar jedna linija, a po svoj prilici i dvije 

 razlikovati u kalcispongija; to je sikon-linija, koja ne čini nastavka askon linije, 

 kako bi se možda moglo zaključiti iz olintskog stanja ontogenijc sikona. Za tu 

 pojavu vrijedi ono isto, što ćemo kasnije reći za slučaj Oscarelle ; radi se o dru- 

 gotnoj pojavi miješanja larvalnih karaktera s pojavom odrasle životinje. 



I u demospongija (sve silicispongije osim H exact in e 11 id a) raspala se 

 ragon-linija bar u četiri smjera, a komplikacije su nastupile dijelom sasvim para- 

 lelno s prilikama u sikon linije kalcispongija (mislimo tu na morfološka heterocela 

 uopće bez obzira na skelet i ostalo). Manjim dijelom zapada komplikacija zaštitni 

 sloj (dermalne ili ektosomatske komplikacije) a većim dijelom hranidbeni sloj 

 (komplikacija hoanosome). Osobito se ističe tendencija uvijanja, pa se mjesto 

 jednorednog sloja hoanocita uvija cijeli red komorica (hoanosomaj. U svim tim 



