118 



je hir dotično trepavica svaki pul realno -na novo", ali na temelju jodni 1 te iste 

 (latentne) razvojne sposobnosti (tendencije), koja je prarizopodima bila inherentna 

 kao diferencijacija pseudopodiia), a ovi čine ishodište ne samo za ostale speci- 

 jalizirane hrpe protozoa, nego i bar za nekoje metazoe. Treba osim toga upozoriti 

 na mogućnost, koju je istakao sigurno dobar poznavalac spužava Vosmaer (K>.">. 

 strana 13 i, da bi sr mogle naći spužve, u kojih hoanocite uopće nemaju kolara. 

 Po našem se mišljenju može to očekivati u oblika, koji su sasvim napustili pravu 

 mikrofagiju (hranidba detritom i bakterijama), pa se hrane većim jednostaničnja- 

 cima. U tome bi slučaju bila nestašica kolara istina sekundarna, ali opet služi 

 dokazom, da kolar postaje i ostaje samo onđe, gdje su hranidbene (biološke) 



prilike prema tome udešenr. 



Direktna filetska linija, dotično u ontogonezi ., reminiscencija" na nju, počinje 

 u ontogeniji završetkom planktonskoga života. To je ona točka, gdje završava 

 filogenija ličinke, a počinje „rekapitulaciona ontogenija" odrasle spužve. U to 

 doba imaju sve stanice ličinke a m c b o i d n i karakter i ako već 

 n i j e s u s v e j e d n ak e po svoj o j f u n k c i j i. Morali bi uzeti, da su površinske 

 stanice mladih stadija sekundarno uslijed prilagodbo na larvalni život (hranidba 

 na račun nagomilane, od matere preuzete hrane) izgubile hoanoflagelatski karakter, 

 koji onda tek zakašnjeim nastupa i to što je glavno, tok iza dediforonoijaeijc. dok 

 hi po općom mišljenju, da je larva filetski oblik, morali očekivati direktni prijelaz 

 bičastih stanica u hoanocite. Toga ini ne ćemo pretpostavljati, jer nas ništa na to 

 ne sili. Mnogo boljo izlazimo na kraj s cijelim kompleksom pojava, ako premje 

 stimo nastup „hoanoflagelatskog karaktera" stanica (radi se zapravo samo o 

 ovratniku) na kasniji odsječak filogenetskog razvoja. 



B. Razlike između Choanof'lagellata i hoanocita. 



Prije svega valja naglasiti, da C h o a n of 1 agel 1 ata lili Craspcdinai no 

 zauzimaju najnižeg mjesta medu flagelatima, te da se odlikuju cijelim nizom oso 

 bitosti, koje ih čine specijaliziranom hrpom. Oni napuštaju običaj, da čine pseudo- 

 podijske nastavke, ne gibaju se slobodno, te se s pomoću specijalnih držaka pri- 

 čvršćuju za podlogu. Puštamo po strani općene flagelatske karaktere, kojih u 

 hoanocita nema. kao stoje ždrijelo, pulzirajuće vakuole i diferenciranje citoplasme; 

 ipak moramo istaknuti opetovano spomenutu razliku u ovratniku hoanocite prema 

 ovratniku u hoanoflagelata. Razlika ta nije jednostavno kvantitativna, kako bi se 

 na prvi čas činilo. Cijeli se način dopreme plijena i smjera struje mijenja, ako 

 mjesto spiralnog ovratnika, koji na strani svršava s citofarinksom, uzmemo jedno- 

 stavni zatvoreni ovratnik oko baze biča. K tome dolazi, da hoanocita. kad se radi 

 onoj glavnoj, izdašnijoj i krupnijoj hrani, postupa sasvim na način amebe u 

 sličnoj prilici. Nama se ne čini, da je stvar time riješena, kad se uzima, da je 

 jednostavni ovratnik postao iz spiralnoga na putu nekoga sraštenja. Treba imati 

 na umu. da je u hoanoflagelata cijela uredba (bič i kolari udešena za lov posve 



sitnog plijena zrnaca, bakterija), a U hoanocite spužava više za proizvadanje 

 strujo. Budući dakle, da hoanoflagelati nikako ne dolaze u obzir kao pređi pra- 

 spužve. morali bi uzeti, da su pređi spužvo bili ujedno prođi tih hoanoflagelata. 

 Kad je tako. onda mi rado idemo dalje natrag. Kako nema sumnje, da se pređi 

 hoanoflagelata pa i (lagelata uopće imaju tražiti medu rizopodskim oblicima, jasno 

 je, da je razvojna mogućnost za produkciju boane bila usađena već u tih pređa; 

 osnov biča i trepavica te ovratnika mora se i onako tražiti u psendopodijama. 

 Bič se zaista javlja među rizopodima, a pitanje je, ne će li se modu rizopodima 



naći i oblika a diferencijacijom, koja je ovratniku bar srodna. Zar je tako slabo 

 vjerojatno, da će se jedan stanični organ pojaviti u više grana linije istoga ili 

 zajedničkoga podrijetla na novo? Osobito gdje se radi o modificiranoj pojavi iste 

 diferencijacije, koja je mogla postati samo iz iste osnove ii prilikama, koje su za 

 in razvoj bile zgodni'. 

 Prekidamo dakle a veoma raširenim mišljenjem o hoanoflagetskim pređima 

 spužava. Rhizopoda čine jednu izvanredno mnogostranu hrpu s različnim raz 



