— 139 - 



proces vanredno povoljne, a sam početak takvog procesa očite je prednosti. 

 Možemo upravo po općenosti pojava u spužava reći, da je razvojna tendencija 

 napose potpomagala razvoj takvog procesa. Onim časom, kad je postao djelomični 

 prodor među susjednim komoricama. došlo je do znatnih promjena u prometu 

 struje. Iz pojedinačnih a mnogobrojnih sistema struje postao je jedan sistem je- 

 dinstven, a prema tome su se razvile i prilike tlaka i oduška. Najprije su se 

 struje u sredini sukobile i pomiješale. Tlak sa strana dobio je neku ma i neznatnu 

 prevagu nad sličnim tlakom odozgo. Po fizičkim zakonima moralo je nastati 

 automatsko uređenje jedinstvenog strujanja u tome smislu, da je sumaeijom ili 

 integracijom malih prevaga pojačan tlak, dotično voda pritisnuta tim tlakom, našla je 

 oduška prema najviše položenoj komoriei, u kojoj je uslijed toga opeena izlazna 

 struja onu posebnu ulaznu i izlaznu morala posve nadvladati. U isti čas nijesu 

 više sve ostale komoriee morale svaka za sebe izvoditi istrošenu vodu kroz samu 

 komoricu, pa su njihovi otvori, suživši se do veličine pore. služili samo utjera- 

 vanju struje. Moje se shvaćanje i tumačenje strujanja i njegova postanka razlikuje 

 bitno od shvaćanja Vosmaerova i Pe ke 1 h a ri ng o v a. Njihovo mi se tuma- 

 čenje čini već poradi toga nevjerojatno, što postuliraju za prvi vijenac hoanocita 

 (oko otvora komoriee) funkciju ventila, a pored toga ne uzimaju u obzir način 

 djelovanja svake pojedine hoanocite. 



Taj preokret ima krasnu i dobru analogiju iz kalorike plinovitih tjelesa; 

 možemo uzeti i posebni primjer: princip otvorenog ili zatvorenog ognjišta s dim- 

 njakom. Na dnu dimnjaka ili uzidane zračne cijevi treba da grijanjem ili zgodnim 

 okretanjem vjetrenjače (ventilatora ) nadvladamo neznatni tlak. što ga čini stupac 

 zraka u cijevi, a dostatna je i razlika u temperaturi između dna i vrška cijevi, pa će 

 nastati strujanje zraka; traži se stanovita visina cijevi kao i razmjer između lu- 

 mena cijevi i njezine visine. Držim da s istim glavnim principom imamo posao 

 i u spužava. Samo što je u spužava motor udaranje bičeva, koje ne mora hiti 

 pravilno, a voda je materijal strujanja. Nitko ne može o tome sumnjati, da su se 

 takve prilike strujanja morale tek razviti, a kako da ih izvodimo iz prilika askona, 

 kad njihov postanak iz praspužve bez pora ne možemo direktno protumačiti ? 



Kao nužna fiziološka i po tome morfološka posljedica takvog uređenja je- 

 dinstvenog strujanja nastupila je dalja diferencijacija hoanoeela. koji je postao 

 jedinstven. Prije svega stali su gubiti svi oni dijelovi hoanoeela na svojim stije- 

 nama hoanodermni karakter, koji su odsada služili samo za prolaz izrabljene i 

 ekskretima onečišćene vodene struje, a to je poglavito najviša komorica zajedno 

 s priključnim ili spojnim dijelovima, kuji su se u nekih linija morali skoro zatim 

 razviti. I tu je mjesto hoanocita zauzeo pinakoderm. Pora najviše komoriee pro- 

 metnula se u oskul. ( Iskul dakle nije apsolutna novotvorevina. nego povećana i 

 funkcionalno specificirana pora. a razvojno-mehaničke prilike dovele su do toga, 

 da se slobodni rub izvodnog otvora pod djelovanjem struje, koja neprestano izlazi 

 i tare, izvukao samo u cjevast pinakodermni nastavak - oskularnu cijev. Ta je 

 cijev prema tome novotvorevina. 



I. Dalji razvoj sistema strujanja. 



U našoj konstrukciji filetskog razvoja spužava dovinuli smo se do osnovnog 

 tipa prave spužve s jedinstvenim sistemom strujanja. Ne držimo, kako bi se 

 možda kome moglo činiti, da su sve linije spužava polazile svim tim stanjima 

 redom, kako smo to rekonstruirali, nego nam je samo do toga. da prikažemo 

 neku idealnu prosječnu razvojnu liniju, koja ne mora u pojedinostima potpuno 

 odgovarati ni jednoj realnoj liniji. Tim se linijama možemo približiti samo kom- 

 binacijama. Naše poznavanje realnih recentnih prilika u spužava upućuje nas. da 

 je taj razvoj tekao otprilike opisanim načinom, s većim ili manjini modifikacijama 

 s obzirom na pojedine razvojne linije, kojih ima svakako veći broj, a svaka ima 

 svoje osobiue. Specijalna poredbena anatomija moći će za svaku od tih linija. 

 čim je pobliže upozna, izbliže odrediti razvojni put. Ovdje ćemo se dotaći pobliže 

 samo onih linija, koje prividno stoje u protivštini s našim izvođenjem, dok ćemo 

 • 



