— 140 — 



prije toga samo u najopćenijim potezima opravdati i dalje razviti sprijeda izne 

 srnu mišljenje o nekim glavnim razvojnim linijama spužve. 



Možemo odmah reći, da smo uvjereni o tome. a i komparativna anatomija 

 spužve utvrđuje nas u tome uvjerenju, đa su u većine razvojnih linija spužve 

 komorice strogo sačuvale svoj. kako bi rekli, organski personalitet u svakoj indi- 

 vidualnoj personi. S obzirom na pretpostavljeno podrijetlo komorica izlazi to 

 sasvim razumljivo, a i način funkcije, kako smo je mi shvatili, dbprineo je oču- 

 vanju njihove osobitosti. Ni uži međusobni kontakt ili direktna sveza nije u pra- 

 vilu izbrisala posebnost svako pojedine komorice. Mnogo je tome doprinijelo dalje 

 pojačavanje hladetinastoga sloja u glavnim razvojnim linijama spužve, uslijed 

 kojeg s " sr najprije veoma zbližene komorice opet više razmaknule, te su kod 

 toga samo njihove sveze ili anastomose (u glavnom one. što stoje u svezi sa sre- 

 dišnjim izvodnim kanalom) produljene. Krajni njihovi dijelovi, a u svezi s najviše 

 položenom izvodnom komoricom, koja je putem funkcionalne promjene posve 

 izgubila karakter komorice. proširili su se. pa je tako u većiue spužava došlo do 

 razvoja centralnog pinakodermom obloženog prostora -- centralnog spongocela. 

 Isto odebljavanje galerte u svezi s boljom zaštitom komorica i nekih drugih fak- 

 tora, dovtlo je do njihova udaljivanja od površine. < >d jednostavnih pora postali 

 su oduži dovodni kanali, opkoljeni naravno pinakodermom, jer je pinakoderm, 

 koji je slijedio struju s ruba, a i odmicanje ustiju komorice, zalazio u dubljinu, 

 slično kao što je bio oko oskula u obliku pore izvučen prema napolju (djelovanje 

 izlazne struje U razvojno-mehaničkom smislu . 



U različnim pobočnim linijama tekao je različnim načinom dalji razvoj si- 

 stema strujanja, dakle podjela i postav komorica. te dovodnih i odvodnih kanala 

 i prostora za sakupljanje i odvođenje izrabljene struje, a općena razvojna tenden- 

 cija ide očito za tim. da se uvedena struja što bolje i potpunije izrabi, zatim, da 

 se >to potpunije i sigurnije postigne odjeljivanje izrabljene struje od svježe, slično 

 kako to nalazimo u krvožilnog sistema u kralješnjaka glede odjeljivanja arterijelne 

 krvi od venozne s pomoću zgodnog razdjeljivanja i udešenja motornog aparata 

 srca. I' obzir dolazi još količina i konsistencija hladetinaste tvari, skeleta, zaštita 

 i neki drugotni faktori. S našeg tako određenog stajališta bila bi laka stvar pro- 

 vesti racionaliziranje svih poznatih razvojnih linija, l'olćjaet'f i Vosmaer već 

 su uvidjeli morfogenetsku važnost galertastog sloja. 



.loš bismo imali samo nekoliko riječi dodati onome, što smo već sprijeda 

 rekli glede II e x a c ti n e 1 1 i d a. koja lupa stoji nešto dalje od ostalih različnih 

 linija heterocelnih spužava. Pored osobitih skeletnih prilika odlikuje se ta hrpa 

 . t lito time, što u nje nema jedinstvenog pleroma, a prema tome ni jednostavnog 

 pinakoderma. Postanak tili prilika možemo si tako predstaviti, ako uzmemo, da je 

 plerom s galertom sekundarno vanredno napučen pinakocitama. Oslanjajući se na 

 skelet, a uporedo s poniranjem hoanoderma, postao je pinakoderm spužvast ili 

 trabekularan, mjesto da je čitavu površinu kod povlačenja hoanocita prekrio. 

 ostavljajući samo mjesta pora prosta, kako je to bilo u ostalih linija. Uslijed toga 

 bu pore izgubile prvobitnu vrijednost i funkciju, a kad su komorice. koje su svoju 

 „organsku osobnost'" ipak sačuvale, dublje utonule, nije ni bilo nužde, da se stva- 

 raju posebni dovodni kanali, baš uslijed opće Iakunizacije pinakoderma. kojom je 

 on čitav postao prohodan za vodenu struju. Ta je lakunizacija kasnije zahvatila 

 istim načinom i središnji dio prvotno jedinstvenog pleroma. pa se što više u su- 

 glasju s općim prilikama strujanja, kako smo ih prije prikazali, razvio centralni 

 prostor; taj je kao i u drugih linija djelovanjem prodiruće struje prema gore 



stupio u svezu S izlaznom k icom, koje je poslije uslijed promjene funkcije 



nestalo. Ona je uslijed toga svoju poru pretvorila u općen izvodni otvor - u 



oskul. jer dok je za ulaženje struje trabekularni poredaj pinakoderma bio povoljan 



k unskog i zaštitnog razloga), dotle je za odvođenje veće već iskorišćene 



mase vode trebao širi prolaz. I' svezi s time nalazimo dvije osobitosti na komo- 

 ricama heksaktinelida (u ostalom nalazimo slično i u roda Leiicilla medu ostalim 

 heterocelnim kalcispongijama, gdje su dovodni kanali sekundarno pomnožani), da 

 svaka ima mjesto jedinstvenog ulazišta I „prosopvlo" i. koje postaje u svezi S pro- 

 duženjem pore u dovodni kanal, sekundarno po više dovodnih otvora (prosopili), 



