— 1&3 — 



otkako smo upoznali istinu o kivnom srodstvu organizama o nepostojanosti nji- 

 hove građe i oblika, ne možemo taj historijski ni om en at kod isporedivanja i pro- 

 suđivanja zabaciti. Svaki napredak u tome smislu vrijedi uložena truda, jer su 

 pogledi, koji nam se time otvaraju, veliki. Za obično ljudsko poimanje taj je rad 

 prirode prepolagan. a da bi ga naprosto mogli direktno motriti. Tu nam pored 

 fosila pomaže poredba recentnih organizama, njihove građe i osobito razvoja, tog 

 „čuda nad čudesima", pa Dam omogućuje preteći tu polaganost. Metoda nije 

 eksaktna. a ni rezultati ni jesu sigurni, no pored prirode stvari nije drugi >- 

 jačije moguće. 



Možemo reći. da nam je uspjelo maknuti više nesporazumaka ili protivština. 

 koje su katkada bile samo prividne, našavši dobru općenu osnovu. Nekoje od 

 pretpostavaka. koje su nosile žig svojevoljnosti, učinili smo suvišnima ili smo na 

 njihovo mjesto metnuli bolje utvrđene i potkrepljene s boljim argumentima. Do 

 najvećeg konflikta sa starim mišljenjem došli smo na području nauke o tako 

 zvanim embrionalnim listovima, gdje je shematizovanje i uniformiziranje najjače 

 vladalo. Sa starom smo shemom morali sasvim prekinuti, jer ona za spužve nikako 

 ne valja lektoderm. entoderm, blastula, gastrula. gastroporus, gastralna šupljina). 

 Noviji istraživači (Delage, Ma as, Minchin. a u teoretskom pogledu Kemna 

 i Lameerel učinili su mnoge priprave za korak, što smo ga proveli, ali se nije 

 nijedan od njih mogao odlučiti, da podvrgne stvar potpunoj reviziji, pada izvede iz 

 faktičnih opažanja i poredaba sve konzekvencije. Biti ćemo potpuno zadovoljni. 

 ako naše djelo bude poslužilo nauci o spužvama, da pokroči naprijed. Savršen 

 ne može biti naš pokušaj, jer ima i odviše izvora za pogrješke, a da ih nije 

 nužno nabrajati. 



Postavivši shvaćanje spužava na novu osnovu, nadala se nužda, da se i u 

 teiminologiji anatomskoj i embriološkoj provedu promjene, da osobitost spužava 

 dođe do vidljiva izražaja. Ista nazivlja mogu se upotrijebiti samo za komade, 

 koji su i homologni; analognost ne dostaje. Da prijelaz ne bude sasvim nepo- 

 sredan, upotrijebio sam glavne sastavne dijelove nazivlja s oslonom na uvriježene 

 (-derm, -cei) i to -više s razloga jednoličnosti, jer se n. pr. o kožnim slojevima u 

 spužava baš ne može govoriti, a i prilike šupljina sasvim su različne od prilika 

 U ostalih metazoa. 



Na koncu ću karakterizirati spužve, kako sam ih shvatio na temelju svoga 

 iskustva i literarnih data, ne u formi definicije, nego slobodnije. 0. Scb.rn.idt 

 ih je karakterizirao kao „animalia impersonalia". Meni se čini, da korijen svih 

 osobitosti spužava leži dublje, t. j. u tome, što je u njih subordinacija ili inte- 

 gracija građevnih jedinica (u prvom redu stanica), uopće dosta nepotpuna. Faktor 

 personalnog jedinstva (entelehija) u svakom individualitetnom stepenu nema apso- 

 lutnu premoć nad partikularističnim tendencijama dijelova. To se ne tiče samo 

 načina hranidbe, koja je skroz intracelularna (mikrofagija po Kemni, koja se 

 može razviti do mesofagijej, nego i svih ostalih funkcija i svojstava. U tome 

 pogledu mogli bi spužvu isporediti s državom, u kojoj se građani ne će vrhovništvu 

 posve prepustiti ili to bar nerado čine. Čim im se pak nadaje prilika, oni od 

 vlasti izmiču; pojedinačne su entelehije prejake. Posljedica je tih prilika, da 

 spužve, usuprot ostalim metazoima, nijesu bile u stanju dovinuti se do osobite 

 visine, ni pogledom na organizaciju (razvoj specijalnih organskih sistema) ni 

 pogledom na finiju građu (histološka diferencijacija pojedinih tkanina, kao što 

 su živčana, mišičasta i t.đ.). U tom su pogledu pravi metazooni mnogo dalje do- 

 prli, a njihovu organizaciju uprave možemo isporediti s idealnom monarhijom ili 

 s potpunim skladom između pojedinosti i cijelosti ili s potpunom integracijom: 

 u tome je jamstvo za uspješni napredni razvoj. Držim, da su stime spužve općeno 

 jasno karakterizirane. 



10a 



