— L62 



Po uzoru \\ ilsoiva učinio je IIuxlcy pokuse sa sikonom. Zanimljivo 

 je, da se hoanocite reduciraju (kolar), a da oe moraju skoro propasti, nego ito 

 više ponovno isturuju bičeve i kolar. Kao potpun dokaz našemu mišljenju, da bi- 

 easte stanice spongule i hoanocite nijeau isto, možemo držati opažanje II u x- 

 |.\ evo na izoliranim hoanocitama, koje se slažu u kuglice. Takve kuglice ne 

 plivaju u određenom smjeru poput volvoksa ili spongule, negd izvode posve ne- 

 pravilna titrajuća gibanja uslijed nekoordiniranog udaranja bičeva. Krivo ima 

 !lu\le\. kad misli, da je boanoderm elastičan sam o sebi poradi djelovanja 

 bičeva. Pritisak na bazu postaje svakako, no tek prenašanjem toga pritiska na 

 galertu, u koju su baze hoanocita usađene, postaje sama galerta elastična, koliko 

 je sa svih strana opkoljena epitelom I pmakodermom ). i Parker ova opažanja 

 i eksperimenti dovode do zaključka, da je galerta uz. određene uslovc elastična, 

 te da djeluje kao antagonista kontrakciji pinakoderma. 



1/ opažanja i eksperimenata lluxlcy-a. M a a s a i mnogih drugih spongio- 

 loga izlazi, da se hoanocite vladaju kao veoma specijalizirane stanice protiv pina- 

 kocita. Bilo bi sasvim krivo uzeti, da su Kas hoanocite najprimitivniji tip tje- 

 lesnih stanica spužve, iz kojih su pinakocite postale. To pak moraino uzeti, ako 

 hoćemo spužve izvoditi silom iz hoanoflagelatskih preda. Upozorujem na opa- 

 žanja Delage-ova na spongulama različnih spužava; u njih postaju bičevi 

 hoanocita iz osnova, sličnih pseudupodijima. Isto vrijedi za postajanje bičeva; 

 ovi postaju najprije sheni pseudopodijima. 



/.a naše mišljenje, da je homocelni stadij u razvoju sikona samo jedno fi- 

 ziološko stanje, a ne rekapitulaciono u filogenetskom smislu, govori opažanje 

 Huxley-evo. da reparirani primjerci, koji su postali ponovnom integracijom 

 sasvim rastavljenih stanica, ostaju stalno na stadiju askona. Razlog jo tomu te- 

 meljito izgladnjenje novog organizma; jasno je, da je tu fiziološki moment od- 

 lučan a ne palingenetički. 



Kako razabiramo iz Maas-ovih istraživanja o involuciji nižih kalcis] 



gija. dolazi i on eksperimentalnim putom do rezultata, da pored indiferentnih 

 stanica možemo razlikovati samo dvije vrhovne kategorije histoloških elemenata: 

 hoanocite i dermalne stanice; to su naše pinakođermalne stanice. Iz hoanocita 

 ne mogu postati nikakve druge stanice, dok se iz reduciranih pinakocita mogu 

 sve druge stanice razviti. Za općene involucije kušaju se i hoanocite reducirati. 



< >d brzi ipeeiie redukcije zavisi, hoće li im to uspjeti ili ne će. Svakako to ide 



kod njih teže i polaganije nego u pinakocita. pa se time opet hoanocite prikazuju 

 kao više specijalizirane stanice. I/, reducirani' hoanocite može postati opet samo 

 hoanocita, to je znak. da redukcija nije potpuna, /a brže općene redukcije pa- 

 daju hoanocite žrtvom fagocitoze, baš kako se to događa za metamorfoze spon- 

 gule u spongile. 



I ovoj smo raspravi pretpostavili, da bi se mladi askoni srasli u jedin- 

 stvenu personu, kad bi ih stavili .jedan do drugog i izložili stanovitom među- 

 sobnom tlaku. Sad nalazimo u M a a s a navod šlic n faktičnom opažanju. Ne 



a askoni, nego i mladi sikoni, i po više njih. mogu se potpuno sliti, pa imaju 



samo jedan oskul. To je dakle proces obrnut prema potpunoj diobi za bujnoga 

 lasta. Još bi istakli opažanje M a a s-o v o, kako reduciram', dakle pojednostav- 

 ljene spužve, mogu aktivno puzati po podlozi. 1 geinule sikandre te hondrozije 

 pu/.aju. a puzanje izvrštlju i tu dennalne stanice po Maasu ili pinakođermalne 

 po našem nazivlju. 



Maas je u Leucosolenie i Sykandre motrio, kako za involucije zalaze po- 

 rocite (pinakocite) u hoanocel, dakle je i involucija ili bar priprema involucije 

 povod (iseljivanju pinakocita u hoanocel. Uzevši .M a a s o v a opažanja u pomoć, 

 mogli bi shvatiti llacckelove navode o stvaranju embrionalnih komorica u 

 hoanocelu askona. Ono, Stoje Baeckel držao embrionima, bile bi kuglaste na 



kupine tjelesnih stanica. Ako involucija ni- pode dalje, a nastupe povoljnije ži- 

 votne prilike. mOŽe doći do toga. da se pinakoderiualni stanični elementi opet 



povuku iz boanocela, slično, kako je to Minchin opisao za Clathrinu iza jake 

 kontrakcije. Iz svega se vidi. da će biti više povoda i prilika, u kojima pina- 

 ' malne .stanice zalaze u hoanocel. 



