— 163 — 



Za raspravljanja o orijentaciji spikula na divertikulima Leueosolenie ( Vas- 

 seuri nijesmo znali za potanje navode Minchin-ove pogledom na oblik Leu- 

 cosolenia lieberkuhnii. Sad postaje još jasnije, da je naše izneseno mišljenje is- 

 pravno. Polarizacija divertikula, a prema tome i orijentacija spikula, zavisi jedino 

 i posve o tome, što će iz slobodnoga kraja divertikula postati (nožni ili osku- 

 larni dio). Prema tome može i naknadno nastati po potrebi nova orijentacija već 

 postavljenih spikula. Odgovorna je za to ređajuća sila novog individualiteta, koji 

 postaje uslijed jakoga rasta. 



U Hammer-ovoj radnji moramo prijeći preko mnogih navoda, koje bi 

 bili mogli upotrijebiti, a ovdje upozorujemo samo na jedan fotogram (slika 80., 

 na tabli 28.). Iz tog se fotograma vidi, da u tako zvanom askonskom stadiju si- 

 konova razvoja ne mora hoanocel biti osnovan strogo jedinstveno, nego da može 

 pokazivati znakove sastav ljenosti iz više dijelova kao nepotpuno sraslih komo- 

 riia. Mi smo u raspravi naslućivali, da će se naći slučaja neprave homoceluosti 

 kao dokaza za naše mišljenje, da je homocelnost sekundarna pojava. U tome je 

 pogledu zanimljivo čitati kod Delage-a (strana 382.), kako u mlade Aplvsille 

 dolazi do stapljanja prvobitno posebno zasnovanih komorica (corbeilles compo- 

 sees), što veoma naliči na rečene prilike u mladog sikona; slično navodi De- 

 lage i za Oscarellu. Ako i u nešto blažem stepenu, dolazi dakle i u Demonspon- 

 gija za razvoja do pseudohomocclnih stanja, koja su isto tako „cenogenetska" kao 

 i olintsko stanje sikona. 



Radnju Cotte-ovu moramo prijeći, jer ako bi htjeli u detalje pobijati nje- 

 gova mišljenja o fiziologiji spužava, trebali bi za to mnogo prostora, a kod njega 

 se radi mnogo više o kombinacijama, negoli o opažanjima. 



Nešto se moramo zadržati kod radnje Dendy-a i Row-a. 



U toj se radnji sistem Calcispongia postavlja na nov temelj, a bez oš- 

 trog odjeljivanja homoceluih spužava od heterocelnih. Homocelidae dolaze 

 samo kao prva porodica. Pređi te hrpe razvili su se u više heterocelnih linija, 

 koje su od početka bile divergentne. Oba ta pisca drže, da je potpuno odjelji- 

 vanje heterocelnih kalcispongija od homocelnih već zato zališno, što ima pro- 

 laznih oblika. I)mdya bi imao biti takov oblik. Mi to shvaćanje ne držimo is- 

 pravnim, jer je Dendya kao i Leucasus za nas pravi homocelni oblik, a pravilnost 

 divertikula nema prema onom, što smo sprijeda iznijeli o personalnosti u askona, 

 sveze s postankom heterocelnog tipa. Nije doduše isključeno, daje recimo jedan 

 pseudoheterocelni tip postao tim putom, kako to zamišljaju Minchin, Dendy 

 i drugi, a u svezi s unapređenjem individualnog stanja (kormus), pa da bi kod 

 toga ishodna persona sekundarno izgubila hoanodermni oblog. Ipak držimo, daje 

 isključeno, da bi tim putem bila postala većina pravih heterocelnih kalcispon- 

 gija. Stoga mora ostati podjela kalcispongija u homocelne i heterocelne, pa i 

 onda, kad bi Dendy i Row imali pravo, da su heteroceli postali bar difiletskim 

 načinom. Drago nam je, da i ovi pisci zabacuju tako zvane prolazne oblike v. 

 Lendenfelda. 



Za nas je veoma zanimljivo isticanje Dendy-a i Row-a, da glavna linija 

 heterocelnih kalcispongija počinje sa Sycetta-tipom, koji se nikako ne da nado- 

 vezati na homocelni oblik Dendya (str. 802.: ,,We aro unable to indicate any 

 intermediate forms between the genus Sycetta and the Homocoelidae"). S našeg 

 je stajališta tu veoma razumljivo, pa sad postaje nužda, da se sistem u tome 

 smislu reformira. 



Što si' tiče askona. napušta Dendv u toj radnji svoj prijašnji sistem, u 

 kojem je homocelne kalcispongije prema obliku korma (Dendy veli: kolonije) 

 podijelio u tri sekcije: Simplicia. Reticulata i Radiata; potonja sekcija 

 s dvije podsekeije: Indivisa i Subdivisa (nazočnost odnosno odsutnost t. 

 zv. „endogastric net\vork-a"). Samo sekciju Radiata ostavljaju kao rod Dendya 

 (Bidder). Inače podvrgavaju oštroj kritici podjelu askona u porodice Clathri- 

 nidae i L e u c o s o 1 e n i i d a e, kako je predložio Minchin. PoDendy-ui 

 Row-n naš bi oblik pripao natrag rodu Leucosolenia Bo\verbank. Iz samih 



