lebita" odmah konzervirana Pfeifferovom tekućinom, taku je bilo i s ovim hidro- 

 polipom. Mogu tvrditi, da je konzerviranje (fiksiranje) veoma uspjelo, jer je većina 



hidranata, ina da su goli. potpuno sprnžena a i histološke su pojedinosti izvrsno 

 sačuvane. Najprije sam pregledao shizoporele s hidropolipima s pomoću binoku- 

 larnog mikroskopa, da razvidim način rasta u korma i raspored hidranata. Zatim 

 sam oprezno snimao pojedine dijelove korma s podloge i istražio ih onake kakvi 

 su bili: prozirni u Pfeifferovoj tekućini pod mikroskopom sa slabijim i jačim 



povećanjima. Ovako istraže bjekte isprao sam u vodi i prenio u čisti alkohol 



i bojadisao ih karminskom bojom. Jedan dio ovako prepariranog materijala prenio 

 sam putnu sve jačeg alkohola u ksiluol, gdje su poli[)i postali potpuno prozirni 

 te sam ih uklopiš' u kanadski balzani. pokrivši ili tankim stakalcem kao trajne 

 preparate. Ovi se preparati čuvaju u zbirci. Drugi dio polipa, prepariranih na isti 

 način, prenio sam u rastopljeni parafin te sam ih u smrznutom parafinu sasjekao 

 > pomoću mikrofilma u serije tankih rezova, koje sam po običaju bojadisao „že- 

 ljeznim hematoksilinom". Slike sam priredio od svib važnijih nalaza s pomoću 

 pera i tuša a uvijek uz pomoć Abbeove sprave za mikroskopsko crtanje; potonje 

 ne ću više isticati kod svake pojedine slike. Svaka slika ima svoje mjerilo. 



1. Morfologijski opis korma. 

 A. K a r akter podloge. 



Halocorvne nađena je dosada uvijek na jednoj te istoj podlozi, koju čine 

 živi kormi mahbvnjaka Schizoporella sanguinea Normanu. Taj je mahovnjak u 

 Jadranskom moru vrlo običan te se hvata svake podesne podloge, bila ova živa 

 ili neživa, samo ako ova ikako strši nad osnovkom. Kao kakva pločasta prevlaka 

 mozaika obrašćuje taj mahovnjak svoju podlogu, a rjeđe se i više lokalno .oslo- 

 bađa podloge, tvoreći gljivaste nakupine, koje su dosta nepravilne. Bit će lako 

 shvatljivo, da će vid hidroidovog korma uvelike stajati do građe njegove žive 

 pudinge, slično, kako sam to prije pokazao za Ilebellu (Hadži, 19). Zato je 

 nužno, da bar otprilike prikazem sastav shizoporelina korma (zoarija). 



Nije ni najmanje isklju- 

 čeno, da ima halokorine i na 

 drugim srodnim mahovnjaeima. 

 jer se ova shizoporela ne odli- 

 kuje nikakvim osobitim svoj- 

 stvima, kojima bi se epizoički 

 hidroid isticao med ostalim 

 srodnim mahovnjaeima. Zoarij 

 ove shizoporele izgrađuju zoe- 

 čiji, koji su slični kutijicama 

 s pačetvorinastim stijenama a 

 l H i redani u jednom sloju. Slo- 

 bodnu površinu zoarija čine 

 pm i tvorinasti poklopci tih to- 

 božnjih kutijica u vidu vapne- 

 nastih pločica. Pločice su pro- 

 bijene svaka sa jednim orifi- 

 cijem a pored toga većinom 

 svaka sa jednim otvorom avi- 

 kularija sa svake strane orifi- 

 cija. Osim toga je pločica po- 

 krivena većim brojem malih 

 pora islika 1.). Zoeciji su poredani u linijama, koje ne teku uvijek paralelno, 

 jer se među stare linije mogu umetnuti nove; tako se zoarij može proširivati. 

 Među zoecijima a osobito medu njihovim linijama nalaze se uzdignuti rubovi 

 s nekim žljebićem. Poprijeko na uzdužne linije ti su rubovi slabije istaknuti. 



Slika 1. Halocoryni epizoica Hadži. Komadić zoarija 

 oblika Sch oporell a Norm. a karmom hidroida. 



da halokorini (hidroliza, ft; hidranti, Ih uči- 

 njeno je tackicama tamnije, i je vegetacioni vršak hidro- 

 lize. Jedinica je mjerilo ovdje k-:m i a svih drugih slika: 

 1 milimetar. 



