— 12 



može se hidrant smanjiti i ispod 0'3 min a da se ujedini odeblja do gotovo (J'l mm. 

 Prijašnja se posve glatka površina ektoderina nam reska a nestaje razlike među 

 pojedinim odsjecima tijela. Ako se i proboseida jako kontrahira, gotovo je ne- 

 ie a knidne nakupine promijene svoj položaj pa dospiju gotovo terniinalno 

 (slika 4 li). U napola kontrahiranom stanju jače se ističe centralna gastralna 

 šupljina (slika 4 /i a može se mjestimice i znatno proširiti (slika 4 <•. g). 



o. Knidne nakupine (ružice, rozete i. 



Već sam naveo, da u halokorine vidimo mjesto tentakularnoga vijenca dvije 

 knidne nakupine slične ružicama rozetama). U hidroida s glavičastim tentaku- 

 lima (sectio Capi ta ta Kiihn 35, Broch 7) tentakuli se s jedne strane tako 

 zasnivaju, da se najprije pojave krugljaste knidne nakupine a kasnije se izvuku 

 u tentakulum. s druge strane pak kod redukcije glavičastoga tentakula vraćaju 

 se n stanje knidne nakupine. I do kraja kontrahirani glavi časti tentakuli popri- 

 maju vid knidnin nakupina (Clavatella). Potonje je u halokorine postalo pra- 

 vilom. Značajno je, da ovi knidni organi, koji su uzrokom bilateralne simetrije 

 hidranta, pokazuju znatan stepen varijacije (slika :">. i. U pravilu stoje rozete 

 jedna drugoj nasuprot, a svaku rozetu čini ne baš točno konturirana nakupina od 

 prosječno 30 knida, koji su većinom veliki. Broj knida jednog knidarija znatno 

 varira. I simetrično poredane rozete ne stoje uvijek točno na istom mjestu. Je- 

 damput stoje bliže ustima, dakle većma distalno, drugi put dalje dolje. U tom se 

 smislu položaj dosta mijenja i prolazno u svezi s kontrakcionim stanjem hidranta 

 i njegovih dijelova. 



Kadšto stoje rozete na jednoj strani bliže jedna drugoj pa nastaje asime- 

 trija; drugi put stoji jedna rozeta više. druga niže (slika "> <l). U jednom sam. 

 slučaju našao uopće razvijenu samo jednu rozetu, a češće su obje rozete bile 

 međusobno nepotpuno odijeljene tako, da su u obim međuprostorima bile rasijane 

 pojedine akcesorne knide (slika 5 c, e). Potonji je pronalazak zbog toga od 

 posebnog interesa, jer pokazuje na prijelaz ka knidnim prilikama obrambenog 

 polipa. Tu i tamo nijesu bili knidni organi veoma izraziti ili ih uopće nije bilo. 

 a kao posljedni trag bile su postavljene samo pojedine knide. Učinjena opažanja 

 čine takav utisak, kao da se i u našeg oblika javlja tendencija, da se posvema 

 potisnu knidne funkcije u hranidbenih polipa. S druge se strane čini. da su knide 

 prvobitno, jamačno iza redukcije tentakularnog vijenca, koji je sličan onome u 

 klavatelle a ne u korine, opkoljavali bazu proboscide okolo naokolo a da se tek 

 u svezi s epi/.oičkim načinom života na shizoporeli razvilo iz polisimetrijskog 

 raspoređenja knida bilateralno, odnosno disimetrijsko raspoređen je. 



B. Histologija hranidbenog polipa. 



a. Ektoderm. 



Već na prijelazu od hidrorize k podnožju hidranta mijenja se karakter 

 ektoderina. Ektodermne stanice čine na podnožju visok epitel. Za razliku prema 

 hidrorizi tu nema baziepitelijalnin elemenata (indiferentne stanice, knidocite u 

 razvoju). Jezgre epiteli jskih stanica stoje više bazalno, a na slobodnoj površini 

 stanice izlučuju veoma finu kutikulu, koja se naglo gubi dalje gore. Prijelaz je od 

 profiirenog nazalnog dijela k đrškastom nagao. Ektodermne epitelne stanice u kolu- 

 tastim zonama od neko 3 — 4 stanice postanu ekseesivno pljosnc te pokrivaju 

 jednoliko sav hidrant sve do knidnih rozeta. Taj tanahni, pločasti mišični epitel 

 potpuno je proziran. Stanice imaju velike jezgre (do 14 ;/.). koje su ovalna oblika 

 slika li </—/"). te su tako spljoštene ( maksimalno 4 y . da stanu u spljoštenim 

 stanicama, [pak sn same epitelne stanice jofi tanje, jer i ovako spljoštene jezgre 

 nadižo nešto opću površinu (slika 6 c). Prosječna dužina pojedinih stanica 



