— 20 



epibioza). Jamačno se i/, epizoizma u najviše slučaja razvija l)il" simbioza bilo 

 parasitizam (11 a đž i 19). 



Druga polovina epizoičkih korinida odabrala je sasvim različitu podlogu: to 

 su ribe, koje slobodnu plivaju. Nudiklava živi direktnu na ribljoj površini (Mo- 

 nocanthus). Lloyd krivo uaziva ovoga hidroida parasitičkim, gdje sam utvrđuje. 

 <la nudiklava ne prodire u kožu ribe i da se brani planktonom. Nudiklava je 

 samo nametnik s obzirom na mjesto. Ne može se razumjeti, da bi riba podnosila 

 od hidroida ikakvu znatniju štetu. I bidribtis živi direktno na ribi (Striola so- 

 nata). l-'ewkes (12) je držao, da je bidribtis pravi parasit, koji ispija domadara. 

 Ovo je mišljenje potpuno nevjerojatno (i LI oyd mu se protivi), jer bidroriza. 

 ako je k teme inkrustirajuća, ne stoji u organskoj svezi s podlogom. Tentakulc 

 su izgubili hranidbeni polipi obih hidroida ne direktno poradi parasitizma, nego 

 poradi promijenjenog načina hranidbe. Obje se ribice drže površine mora, te po- 

 lipi moraju, kako bih rekao, u lijetu loviti, kao lastavice i šišmiši u uzduhu, a to 

 čine otvarajući širom usta, da nalete na plijen i da ga ubvate rubom ustiju, koji 

 se steže zbog jakih mišica. Pravi parasit je Poljfpodium Ussov (53), koji para- 

 sitira na jajima kečige (Acipenser ruthenus). Ne poznam drugog slučaja parasi- 

 tizma među hidroidima. gdje bi hidroidski nametnik izjedao ili isisavao svoga 

 domadara. Slučaj oblika Lafoca dispolians \Varren (zapravo jedan Hebellid 

 |lladži 19]) ne možemo uvrstit ovamo. Tu se radi o sasvim posebnom slučaju 

 parasitizma, gdje nametnik prodire u domadara i nesumnjivo ga oštećuje, ali se 

 ne hrani tijelom domadara. Domadar mu služi same kao podloga. Warrenov 

 hebelid ima potpuno razvijeue bidrante a hrani se direktno i samosvojno uhva- 

 ćenim plijenom. Drugi ću jedan slučaj prodiranja hidrorize epizoičkog tekatnog 

 hidri iida i sam kasnije opisati prema nalazu u materijalu sa „Vile Velebita". Hi- 

 droriza hidroidska nije u stanju uzimati brane; ona je uvijek obavljena veoma 

 tankom kutikulom, izuzevši vegetacioni vršak, koji izgrađuju embrionalne sta- 

 nice, a te ne mogu sisati žrtve niti gutati hrane. 



Slučaj ihtiokodija različit je od onog u nudiklave i bidribtisa. Ihtiokodiuin 

 ne živi direktno na koži ribe, nego se drži parasitskog kopepoda, koji se izvana 

 drži ribe (ektoparazit). Sasvim je sigurno, da ihtiokodium ne vuče direktne ko- 

 risti s obzirom na hranidbu niti od kopepoda niti od ribe, premda Jungersen 

 (31) to drži ipak mogućim i ako malo vjerojatnim. Ne mogu priznati ni te mo- 

 gućnosti, sve kad bi ihtiokodium sjedio direktuo na ribi. a kamo li kad nije na 

 njoj već na parasitskom račiću. Prednost je te posredne epibioze za hidroida 

 samo u pomičnosti, koja je po njoj uvjetovana, dakle u neprestanoj promjeni 

 okoline. Sve ako Jungersen i nije našao plijena u probavnoj šupljini hranid- 

 benih polipa, kao što ga nijesam ni ja našao u naše balokorine, to je s obzirom 

 na nalaz Ste eho \v a i drugih najvjerojatnije, da se i ihtiokodium hrani krup- 

 nijim planktonskim organizmima, za kojima aktivno ide i njegov domadar. Da 

 hi se bidroid hranio ekskrementima ribljim, tu nije ni najmanje vjerojatnu, jer se 

 bidroidi ne hrane detritom. Ako se parasit ili epizoički organizam drži analnoga 

 kraja ribe, to može stojati u prvom redu u svezi s time. da izbjegne suvišnom 

 trenju s vodom, koje nastaje za bržeg plivanja ribe, ponajvećma na jače izbo 

 •'•enim dijelovima tijela. Ovo bi trenje moglo epibionta snimiti s podloge, odnosne 

 ne ln mu eventualno dalo, da se uopće u stanju planule naseli na površinu pli- 

 vajuće ribe. Neimaština tentakula pa i samih knida na hranidbenom polipu do- 

 lazi otuda, Sto taj epihiont ne treba lovaka za lov, jer inu plijen nalijeće sam na 

 usta, koja su Sirom otvorena a gradom i načinom funkcije specijalizovana baš za 

 takav način lova. Ihtiokodium pak ne treba knida. jer u tim odnosima bidroid 

 ne treba da se brani a domadar poradi brzine gibanja ne treba obrambenih 

 sredstava takve vrste; protiv premoćnog pak neprijatelja ne bi i onako knide 



l togle. Razumljivo je naprotiv, zašto imaju halokorioa. ptilokodium i hidrihtela 



obrambenih uređaja, jer su pričvršćeni na nepomičnoj podlozi. 



