- 29 - 



način pojave gonanata, koji se ističu znatnom veličinom. Ni jedan od spomenutih 

 zoida ne izraste strogo okomito i uspravno iz hidrolize, pak kao da nemaju do- 

 statne potpore, svijaju se rado dok rastu. To će stajati u svezi sa tankoćom hi- 

 tinskoga skeleta, a i sa slabim elasticitetom tako tankog hitina. 



B. Oblik i grada hidranata. 



a. Hidrant i hidroteka. 



S obzirom na određivanje oblika, čime se zadovoljava većina obradiva ča 

 hidroida, nužno je podrobnije opisati skelet hidranta. Budući da se ističe velika 

 sličuost u građi hidranata, a osobito hidroteka među rodovima Cuspidella i La- 

 foeina, još je i više potrebno točno morfološko istraživanje, jer, koliko mi je 

 poznato, nije istražen izbliže ni jedan oblik tih dvaju rodova, osim onoliko, ko- 

 liko se u cijelosti vidi izvana. Od osobitog je interesa, da se sigurno ustanovi, 

 kakvi su odnosi na osnovi, a kakvi na slobodnom kraju hidranta. Levinsen 

 (36, 37), koji je još najiscrpnije istraživao i sitnije morfološke osobine hidranata 

 u kampanulinida. izrijekom veli, da jedino u roda Campanulina i Opercularella 

 imaju hidranti na bazi jasno razvijenu dijafragmu, koja dijeli oštro šupljinu hi- 

 drorize odnosno hidrokaula od šupljine hidroteke. Prema tome ne bi ni Cuspi- 

 della ni Lafoeina imala dijafragme, nego «samo vijenac latinskih tjelešaca, s po- 

 moću kojih se baza polipa drži hidroteke. Ni Broch (6) nije mogao naći dija- 

 fragme. U svezi s time se navodi, da hidranti obaju rodova izlaze neposredno 

 iz hidrorize (sesilni hidranti ili sesilne hidroteke), pa bi jedina razlika među obim 

 tim rodovima činili t. zv. nematofori ili mahozoidi, kojih nema u kuspidele. Meni 

 se čini slabo vjerojatnim, da je doista tako, te da osim nematofora nema druge 

 generičke razlike. Prilike se gonosome ne mogu ozbiljno uzeti u obzir, budući 

 da glede lafoeine nema sigurna i potpuna navoda. 



Visina hidroteka varira među 023 i 0'44 mm i to tako, da većina hidro- 

 teka, uračunavši napravu za zapor, mjeri 0'3 mm. Od toga ima zaporni uređaj 

 neko 006 mm (slika 11.). Teško je tu govoriti o poklopcu, jer držimo, da po- 

 klopac ima bar neku krutost i pra- 

 vilnost u obliku, a ovdje se radi o 

 tanahnoj membrani sličnoj volanu, 

 koja se prema dužinskoj osi hidro- 

 teke sakuplja u nabore, kao da joj 

 se slobodni rub steže (stezanje 

 otvora na kesi ili vreći, kad je se 

 hoće zavezati; nitko ne će reći, da 

 vreća ima poklopac). Sama je hi- 

 droteka otprilike cilindrična, dok 

 pravilnost oblika ne postoji. Pro- 

 sječni promjer toga cilindra ima 

 neko O'l mm, odmah ispod baze 

 zapornog uređaja („poklopca" ili 

 operkula). U pravilu se teka suzuje 

 postepeno no neznatno prema bazi. 

 ( >blik glavnoga, središnjega dijela 

 hidroteke, dosta stoji i do kontrak- 

 cionog stanja hidranta, budući da 

 je stijena teke tanka i prilično po- 

 datna, a baza je teke posredova- 

 njem hitinskih vezivnih tjelešaca 

 organski spojena s međuslojnom la- 

 melom hidranta, a ta služi kao upo- 

 rište mišićnim vlakancima. Dakle Slikali. Lafoeina vilae-veleUti Hadži Hidranti 

 .... . , ........ (gastrozoidi) a retrabiranun polipima, /.nntne su va- 

 še djelovanje kontrakcije i dilata- ri j aci j e „ obliku operkularnog aparata i prijelaz 



cije prenosi i na hidroteka. Dok ju perisarka bidrorize k bazi hidroteke. 



