— 35 — 



-.sve više vid kijačaste glavice (slike 15 g, 16 b). Hitiuska prevlaka tjemene 

 ploče vanredno je tanka i svuda podjednaka. Ne može se u lafoeine razlikovati 

 ■odijeljeni vodoravni krov tjemene ploče, kako to Kramp (34) navodi za kuspi- 

 delu. Prema tomu je suvišna prepirka, postaje li operkularni aparat iz produžene 

 stijene teke ili iz samo«; krovića, koji zatvara tekinu osnovu. Kako sam pokazao 

 prigodom istraživanja kidrantova razvoja u kamele (Hadži. 22), može operku- 

 larni aparat nastati baš na prijelazu ed tekine stijene i krovića. U lafoeine se 

 ističe posebna cjelina operkulamoga aparata (zaporne membrane) time, što je 

 osnova vidljivo odijeljena od prave stijene teke. Da ima u nekoliko preformirane 

 granice ako i ne onako izrazite kao u kalicele. vidi se i otuda, što se u podesnoj 

 prilici zaporna membrana izvrće baš u toj liniji, a i običajni uzdužni te rijetki 

 poprečni nabori zaporne membrane (slika 16 6, d) teku baš do te linije. 



Na ektodermu. a taj je visok s obilnom plazm om. opažaju se tragovi znatnog 

 aktiviteta. Do tada glatke i jednostavne konture tjemene ploče postaju nepra- 

 vilne (slika 16c). Secernirajući epitel ektoderma dobiva uzdužne grebene, koji 

 bar ponešto konvergiraju prema vršku tjemene ploče. Kad gledamo pupove osnove 

 sa strane, a uz povoljno osvijetljenje, vidimo uzdužno kaneliranje (slika 15 h). 

 Gledamo li tjemenu ploču u tom stanju razvitka odozgo (slika 16 //, i), vidjet 

 ćemo najprije valovitu konturu, a u naprednijem stanju izbočine s oštrim srho- 

 vima. koji su u većem broju (do 15) dosta nepravilno poredani u vijenac. Nema 

 sumnje, da su se ektodermne stanice svojom slobodnom površinom uzdigle naj- 

 prije poput oblih, a poslije oštrijih valova, da u tom položaju izlučuju hitin, da- 

 jući mu vid uzdužno (donekle konvergentne) nabrane membrane. Kao u kamele, 

 tako i u lafoeine stvaraju živo stanice najprije kalup za neživi zaporni uređaj, te 

 ga onda sliju prema preformiranom kalupu. Budući da hitin i u tankom sloju 

 ima nešto elasticiteta, imati će tendenciju, dogod je čitav i neistrošen, da se vrati 

 ti taj položaj. 



U ostalih kampanulinida li kamela pripada ovamo!) ima taj živi kalup 

 određenu pravilnost po obliku i broju uzdužnih grebena. Među srhovima pojedinih 

 konvergentnih valova (poslije nabora) postaju trouglasta pravilna polja, na kojima 

 se izlučuje nešto deblji sloj hitina nego na izbočinama, koji tvore grebene (na- 

 bore). Otuda dobivaju operkularni aparati pravilni vid, te se čini. kao da su slo- 

 ženi od samih trouglastih zubića, jer se tanki nabrani hitin. koji spaja trouglaste 

 komade, lako previdi, a može se i zaderati, pak ga može napokon sasvim nestati. 

 U lafoeine vladaju najjednostavniji i najmanje pravilni odnosi. Ovdje nema seg- 

 menata pravilnih po obliku i broju tako da u tom zaostaje lafoeina za samom 

 kuspidelom. Ali slobodni se rub zaporne membrane zbog toga još mnogo inten- 

 sivnije ornata i zatvara (zasuče) nego u ostalih kampanulinida. 



( >d znatnosti je po kvalitet funkcije zaporne membrane i daljni tečaj raz- 

 vitka, a osobito način, kako se ektoderm tjemene ploče otkida od svježe izluČenog 

 hitina i kako se povlači natrag. Ovo se povlačenje dešava u svezi s promjenom 

 vanjskoga oblika cijele glavice pupove (sad se ne može lako govoriti o tjemenoj 

 ploči!). Slobodni se kraj glavice nekud zašilji (postaje koničan), pak se izvuče u 

 neku proboscidu, te se na svom vršku počinje otkidati od hitinske prevlake. U 

 toj mijeni oblika mora ga hitiuska membrana slijediti, jer ga se drži, i tako na- 

 stane šiljasti oblik operkula (slike 15 i. 16 g). Najviši se dio hitinske mem- 

 brane poradi toga smežura. jer se mora skupiti na znatno manju površinu, srhovi 

 postaju na grebenima izrazitiji i dospijevaju u položaj, u kome će stalno ostati. 

 Iz izbočenih dijelova zaporne membrane (grebena) najprije se povlači ektoderm, 

 zbog čega postaju bore uske i oštre. Tako čitava zaporna membrana dobiva vid 

 krova. Srhovi se napokon stječu u zašiljenom kraju, gdje je centralni dio hitinske 

 membrane (krović) do kraja zgužvan. Najvjerojatnije je, da se taj centralni, 

 kasnije suvišni dio membrane probija i sasvim uklanja, tek kad potpuno razvi- 

 jeni polip prvi put ispruži svoju glavicu iz teke. Ja toga nijesam mogao opažati, 

 jer nijesam uopće motrio žive polipe. Kad se glavica (promijenjena tjemena 

 ploča) potpuno odijelila od izlučena hitina i kad se povukla s vrška (slika 15. 

 k i 16. g), tad je dovršen razvitak zapornoga uređaja. Takav zaporni uređaj 

 funkcionira dalje do kraja polipove eksistencije sasvim pasivno, te slijedi samo 



