— 38 — 



biti sumnje, da se pasivno ovamo i onamo gibana neaktivna zaporna membrana 

 mora prije ili kasnije istrošiti i u onim slučajima. gdje je sekundama teka manja 

 od primarne i gdje zaporna membrana primarne teke slobodno strši, dok napokon 

 ne otpane suvišna zaporna membrana. To će se događati i onda, kad su obje 

 teke otprilike jednako velike. Elasticitet prvotne zaporne membrane uvijek će 

 zaostajati za elasticitetom drugotne. pa se ne će moći zatvorati, a čim ta mem- 

 brana ma i samo nešto reži. troši se pod utjecajem uzbibane vode na mjestu 

 najmanjega otpora, a to je na liniji insercije. Zbog toga i vidimo, da se napu- 

 štena zaporna membrana ne otkida u pojedinim komadićima ili krpama nego u 

 cijelosti, kao da je odrezana nožem ili nožicama. 



E. Mahozoidi ili ne ma to fori. 



a. Mahozoidi lafoeine. 



Kad je G. 0. Sars (48) potanje opisivao prvu lafoeinu, osnivao je novi rod 

 poglavito na tom, da ima posebnih „organa urticantia". koje naziva još i „tenta- 

 kellignende Organer". Neobično je bilo. da su ti žareći organi, kojih nema u ku- 

 spidele. najbližega srodnika lafoeine, u ovom slučaju veliki, te da jedva zaostaju 



za samim liidrotekama („longitu- 

 dincm hydrothecarum fere ae- 

 cmantes). U Levinsenova 

 oblika Lafoeina mazim« žareći 

 su organi također veoma veliki, 

 te zaostaju za samim liidrotekama 

 tek u debljini. Zanimljivo je. da 

 Levinsen na jednom mjestu 

 (Levinsen. 36, strana 85. u 

 „sinopsis generum" porodice kam- 

 panulinide) veli: „organa (vel 

 individua?) elongata cjrlindrica- 

 claviformia urticantia". Dakle već 

 je Levinsen sumnjao, ne radi 

 li se možda ipak o posebnim spe- 

 cijalnim personama, a to je sbv-a- 

 tanje u novije doba postalo opće- 

 nim (K uh n, 35). 



I naša lafoeina ima mali' 

 zoide, ali su veličinom, oblikom 

 i raspoređcnjem različni od nia- 

 hozoida u vrsta roda Lafoeina 

 do sada poznatih. U L. tenuii 

 ima sva sila mahozoida. kak< se 

 to iz slika Sars ovih ražalim- 

 (G. O. Sars, 48, tab. 5. slike 

 1. — 3.). Sva je hidroriza njima 

 obraštena. pa ih ima mnogo više 

 od samih hidranata. Kako su i 

 hidroteke u vrste L. tenuis £0- 



Sliku 17 

 . acija 



Lafoeioa vilat-velebiti Hadži. Beđukcija i 



Lijevu mjerilo se tiče slika d — /' i desno 

 -liku « — <■ i ij. <i redakcija hidranta (polipa) je napre- 

 dovala, adajeoperknl ostao zatvoren, a redukt u svezi tovo još jedamput tako velike 

 - cenosarkom. h rednkl otkinnt od cenosarka Rotira a (nešto preko 0*5 mm) kao u naše 

 šupljini hidroteke e mlađi renovat, operknJarna „„-ni- vrste- isključeno je, da bi se 

 orana primarne teke sacDvana, ali otvorena (razmotana). ■■ ... .. V • i .■■ 



U polip - na početku redukcije odijeli I cenosarka. mo P' previdjeti manozoide.Nicno 



<■ Bekundarna bidroteka \i-;i od primarne, obje imaju je i kod vrste L. mazimo, u koje 



razraotani operknl. / početak renovacije. g početak re- su persone uopće još veće (do 



dnkcije s avinutim operknlom. 2 mm). D našeg se oblika mogu 



