— 46 — 



samo po jedan ili po dva gonofora (slika 19.), pak se uopće čini. da je pro- 

 dukcija gonofora u pojedinom gonangiju veoma ograničena (vjerojatno samo na 

 tri gonofora). Svaki je gonofor umotan u tanku cktodermnu epitelijalnu opnieu 

 (plašt ili tuniku i. koja se odvaja od blastostila na mjestu gonoforove insereije. 

 Oslobođenjem meduze propada i plašt. Svaka dozrela meduza odmakne s vrška 

 reduciranu glavicu blastostila. da može napolje. 



B. Razvitak gonangija, 



Nijesam posmatrao gonaugije u najmlađim stadijima razvitka; ipak se i iz 

 in što naprednijih stadija može pouzdano rekonstruirati čitav tečaj razvitka. Raz- 

 vitak je gonangija veoma sličan onom hidranta. Vegetaeioni se vršak nabrzo širi 

 u tjemenu ploču, koja na svome rubu izlučuje gonoteku. Ostala je osnova bla- 

 stostila tanka već od početka, te se vidi kao držak tjemene ploče (slika 19«). 

 Na jednoj (recimo ventralnoj) strani cjevastog blastostila zametne se jedan go- 

 noforov pup, ali ne neposredno ispod tjemene ploče; među tjemenom pločom i 

 najstarijim pupom ostaje naime prazan prostor, koga postepeno nestaje, jer ga 

 onda ispunja pup. koji se sve većina produžuje (slika 19 a, c, d). Kad se tje- 

 mena ploča jednom digla tako visoko, kolika treba da bude čitava visina gonan- 

 gija, onda nabuja mjehurasto kao u hidrantova pupa (slika 19 a), tako da do- 

 biva prostranu gastro-vaskularnu šupljinu. To je priprava za stvaranje zapornog 

 uređaja. Najprije se tjemena ploča zaobljuje u potpunu okruglu glavicu, zatim 

 gornja hemisfera izlučuje zapornu membranu, zašiljujući se i tvoreći rebraste ra- 

 dijalno poredane izbočine (slika 19 /). Kao za razvitka hidranta povlači se 

 zatim tjemena ploča postepeno, počevši od zašiljenog vrška, a nato se zaporna 

 membrana skuplja u nabrani poklopac. Na slici 19. / prikazan je primjerak go- 

 nangija u tom stanju. Poradi utjecaja sredstva za fiksiranje nešto skupljena se 

 glavica povukla naglije natrag, pa se lijepo vide izbočine na slobodnoj plohi tje- 

 mene ploče. Za razliku prema hidrantova pupu u gonanta polipoiđni zoid zavr- 

 ši uje ovim svoj razvitak, tjemena se ploča dalje ne razvija, nego persistira u tom 

 nediferenciranom stanju, umanjujući se postepeno. Nije ipak izuzeto, da bi uz 

 posebne prilike moglo uspjeti tu tjemenu ploču natjerati, da se dalje razvije, 

 kako so to veoma često događa u nekih haleeida. Sigurno je, da u tjemenoj 

 ploči gonangija ima mogućnosti za takav razvitak, dok može stvarati zaporni 

 uređaj jednak kao u hidranta. 



C. Poredbeno shvaćanje lafocinina gonangija. 



S poredbeno-anatomskog gledišta od osobitog je interesa gonangij lafoeine 

 i knspidele. Spravom možemo reći, da je takav gonangij primitivna tipa. Sigurno 

 nije tek slučajno, da kuspidela i lafoeina (po Nuttingu. 45, i Stegopoma) imaju 

 m samo primitivan gonangij, nego među svim kampanulinidama najprimitivniji 

 tip zapornoga uređaja. U ostalih je rodova kampanulinida napušteno stvaranje 

 zapornoga uređaja na gonangiju. te je stvar nešto promijenjena s obzirom na 

 vanjski oblik i na građu. U principu i heboliđi imaju gonangij istoga tipa. Po 

 Levinsenu (37, tab. V., slika 16.) gonangij vrste Rehella contorta ima pače 

 operknlami aparat. U najprimitivnijih haleeida (primjer: Haln-nllu. Hadži, 20). 

 nalazimo također sličan jednostavan gonangij. Ondje je razlika među hidrantom 

 i gonantom na oko veća. Pup hidranta odbacuje najveći dio hitinskog ovoj a, za- 

 državajući samo najđonji dio baze. Gonant zadržava čitavu hitinsku kutikulu 

 (gonoteku). kuja treba da zaštiti gonoforne pupove. Zbog toga mlada meduza 

 mora da silom probije put kroz krov gonangija. U haleeida kao i u većine kam- 

 panulinida, pa i drugih tekatnih hidroida. ektoderm blastozoida blastostila) rado 

 napušta epitelijalni položaj, te prihvaća vid nekog vezivnog tkiva; time oblici 

 očito postizavaju čvrstoću, a gouoforni pupovi bolju zaštitu. I u primitivnijih 

 kampanularida (Clythia) nalazimo opet isti tip gonangija. 



