ol — 



E. Pripadnost lafoeinine meduze. 



Na osnovi naše analize mlade meduze 

 lafoeine možemo tvrditi s velikom vjerojat- 

 nošću, (o sigurnosti ne ću ipak da govorim!) 

 da se razvija u oblik, koji pripada rodu Euchei- 

 lota Me Crady. Uopće ima malo rodova lepto- 

 meduza, u kojih izlaze iz svake rubne nabrekline 

 po dva čira. Meduze roda Saphenia Eschsch. 

 ponajviše su slične našoj meduzi, ali su u njih 

 konstantno razvijena samo dva tentakula, a i 

 želudac je na dugom dršku; još pak ne znamo, 

 da li naše meduze dobivaju kasnije taj držak 

 ili ne. Neppi i Stiasny (44) navode iz Ja- 

 dranskoga mora safenije sa želucem bez drška. 

 Neki sumnjaju, da li su safenije uopće posebni 

 oblici ili možda samo stadiji razvitka roda 

 Eutima, dok je za eutime poznato, da stoje 

 u genetičkoj svezi s kampanopsis-polipom 

 (Brooks 8). Znatno je, da u mlade eutime 

 ima čira, a u starih da ih nema; oni dakle 

 otpadaju kasnije (A. G. Mayer, 39, II. strana 

 295.); a to bi znalo još većma oteščati iden- 

 tificiranje mladih meduza. S obzirom na svezu 

 meduzinog roda Eirene Eschsch. s polipima 

 ni jesmo ni najmanje sigurni, dok bi po Clau- 

 sovu (10) mišljenju Eirene bila u svezi s kam- 

 panulinom. U eirene ima čira i samih za se, a 

 ne samo uz tentakule na rubnoj nabrekli ni, a 

 znatno je, što je Metschnikoff (40) iz ja- 

 jeta eirene othranio polipa, koji nema ni pot- 

 pune teke, a kamo li operkularnoga aparata, 

 pa ga zbog toga stavlja u blizinu polipa tipa 

 kampanopsis, koji je othranjen iz jajeta ekvo- 

 reje. Rod Tima stoji rodu Eirene veoma blizu, 

 ali u njega nema čira, S obzirom na navod 

 Agassiza (1). da je iz jajeta time othranio polipa, koji ima malu teku. moglo 

 bi se misliti, da se radi o halecijeli. To je stini vjerojatnije, što se opis sasvim 

 mlade time, kako ga je dao Claus (10), slaže s onom jedva oslobođenom me- 

 duzom halecijele. kako ju je opisala i nacrtala M ot z-Kosso wska (43), a i 

 s opisom još neoslobođene meduze naše halecijele (Hadži, 22). Čudno je, što A. 

 G. Maver, protiv pozitivnog navoda Agassiza. ističe mišljenje Graeffeovo 

 (Ili), koje se ne osniva niti na othranjivanju niti uopće na direktnom opažanju, 

 već samo na vjerojatnosti, da pripada kampanulini. Treba obratiti pažnju na či- 

 njenicu, da je Hartlaub (24) othranio kampanulinu iz jajeta meduze Eutonina 

 (Eutimium). 



Preostaje još rod Halopsis A. Ag. Ne treba ništa da nas smeta, što meduze 

 toga roda imaju mnogo radijalnih cijevi, jer je to osobitost, koja se razvija 

 kasnije, kad oslobođena meduza neko vrijeme proživi u planktonu. Tako je to i 

 u ekvoreje. kako su to pokazali Claus (10) i Maver (39). Ni veličina statocista 

 a ui množina statolita u njima ne smeta, jer se obje tek kasnije razviju. Međutim 

 ciri u halopse ne izlaze direktno iz rubne nabrekline (bulba) kao u naše meduze. 

 F e \v k e s (12) je vidio mladu halopsu od 5 mm i ta je bila veća od novo oslu 

 bodene meduze, a ipak je imala samo 4 radijalna kanala, 8 tentakula i Hi čira. 

 ( 'ini mi se vjerojatno, da bi meduza Hartlaub ovog (24) hidroida Campanulina 

 hineksii mogla predstavljati mladu halopsu. Hartlaub misli doduše, da se nje- 

 gova mlada meduza razvija u euheilotu. ali u euheilote stoje ciri uvijek s desna 

 i s lijeva od tentakula na samoj rubnoj nabreklim, kao što je to u naše meduze. 



Slika 24. Potpuno shematićne slike 

 umbrelarnoga ruba meduze lafoeine za 

 razvitku na blastostilu (a gonoteci). u 



stanje sa dva tentakula. 4 čira i 4 sta- 

 tociste. b stanje sa 4 tentakula, 8 čira 

 i 8 statocista. t^ i f 2 primarni i sekun- 

 darni tentaknli ; Cj i c 2 primarni i se- 

 kundarni citi ; oi i o 2 primarni i sekun- 

 darni statociste ; gr gastio-vaskularni 

 prostor ; v veluni ; v usta ili otvo vela. 



