54 



hyalinae, mti tenuiasimo, sessiles. subcylindricae, erassiuaculae, operculo conico 

 productu ix segmentia numeroais convergentibus composito", (48, strana 119.). 1 ) 

 Mnogo je više pažnje obratio taj pisac opisu mahozoiđa, jer su mu se hidranti 

 činili su\ iše slični kuspidelinim hidrantima, dok su mahozoidi činili generičnu 

 diferencijo. Više možemo raspoznati i/. Saraovib slika nego iz opisa. Na slikama 

 raspoznajemo, da su hidroteke kao u našeg oblika na bazi oštro odijeljene od hi- 

 drorize, one su na prijelazu prema hidroliza upravo stegnute, a moglo bi se po 

 slici zaključiti, da je na dnu hidroteke i dijafragma. Insercija se polipa (vijenac 

 vezivnih tjelešaoa) nalazi na dnu teke tik iznad prijelaza u hidrorizu. U Levin- 

 si'iinva oblika nije tako. U dijagnozi (36, strana 40.) veli Levinsen za hi- 

 droteku: n Hydrothecae elongate cylinđricae basi non constricta dimidio inf'eriore 

 marginibus plus minusve distinete undulatis". Iz slike (36. tab. VI., slika II.) se 

 pored toga vidi još i to, da se insercija polipa (vijenac vezivnih tjelešaca) nalazi 

 znatno više iznad prijelaza hidroteke u hidrorizu. Osim toga Levinsen izričito 

 ističe, da u njegove lafoeine nema dijafragme kan ni u kuspidele. K ovim znatnim 

 razlikama pridružuje se još i ta. da mahozoidi Levinsen ova oblika imaju na 

 -1mIi.k1im.hi kraju gustu i veliku nakupinu sitnih knida, dok Sarsova i naša la- 

 foeina imaju poput klatrozoona i plnmulariđa svežnjić od nekoliko tako zvanih 

 ogromnih, sabljastih knida. Već sam istaknuo Brochov navod o gonangiju 

 Levinsonovog oblika, pa je od znatne važnosti, hoće li se potvrditi Bro- 

 chov navod. 



Već iz svega ovoga, što sam mogao utvrditi, slijedi, da između Levinsc- 

 nova oblika s jedne strane, te Sarsovog i našeg s druge strane, postoje znatne 

 razlike. Nužno je. da se Levinsenov oblik generički odijeli odroda Lafbeina, 

 koji je postavljen na osnovi Sarsovog oblika. Ako će buduća potanja istraži- 

 vanja potvrditi ovo moje mišljenje, mula predlažem za novi rod naziv Levinsenia 

 u počast vrsnog danskog hidroidologa, koji ima veoma velikih zasluga za pozna- 

 vanje ove hrpe životinja, Rod Levinsenia pripadao bi posebnoj hrpi u porodici 

 Kampanuliniđa. što ju tvore rodovi s primitivnom klopkom: Cuspidella, Lafoeina, 

 Stegopomu. Rod bi Levinsenia stajao između rodova Cuspidella i Lafoeina. S obzirom 

 na hidrante stajao bi bliže kuspideli, ali bi se od kuspidele razlikovao po nema- 

 tozoidima i po građi gonangija (gonofora); od lafoeine bi se pak razlikovao po 

 gonangiju. po gradi hidranata (nestašici dijafragme, visokom položaju vijenca ve- 

 zivnih tjelešaca), a i po građi mahozoiđa (nematofora), budući da su kniđariji 

 mahozoiđa u levinsenije sastavljeni od guste nakupine nesređenih malih knida. 



S obzirom na operknlarni aparat nema znatnih razlika među svim tim obli- 

 cima, jer pripadaju onoj hrpi kampanuliniđa. u koje nema oštrije izražene granice 

 (pregiba) medu tekom i zapornom membranom. U svih je nižih kampanuliniđa ta 

 membrana cjelovita, ali se u pojedinim rodovima razlikuje prema načinu, na koji 

 je membrana složena u poklopac, a zbog toga je nešto različan i način, na koji 

 se razvija operkularni uređaj za ontogeneze. Kuspidela je u tom pogledu dobro 

 istražena (Kramp, 34). iako nije utvrđeno, kako postaju uzdužne bore. 1/. slika 

 se K ra m p o v i h (34. tabla 24. slike i' li.i može raspoznati, da te uzdužne bore 

 Stoje veoma pravilnu, te da se nalaze samo u/, gornju partiju hidroteke i da pre- 

 staju oštro na rubu potpun.. g ali prolaznog krovića. Taj je tanji krović (.dijeljen 

 "đ sami' zaporne membrane vidljivom oštrom granicom. Između donjeg ruba za- 

 porne membrane i same teke nema pak oštre mede: tu je prijelaz postepen. Kad 

 iporna membrana stegne u poklopac, bore se dižu pravilnu prema otvoru sve 

 većina, tak., da oni mali dijel.. vi membrane među borama dobivaju vid pravilnih 

 trokutnih segmenata. Zbog toga je slika piramidastog pravilnog poklopca potpu- 



'i Dijagnoza roda Lafoeina, sto je daje Marktanner-Tuvneretscher (Die 

 Hvdroiden .1. k. k. nathist. Bofmus. Anu. d. k. k. naturhist. Hofmus. Wien. V. 1890. 

 str. 213.), nešto se razlikuje ml Saraove: „Hvdrotheken cylindriach. sitzend, ihre Hohlung 

 mit ilcr ilcr Hvilrorliiza in continuirlichem Zusammenkange, somil kcin deutliches Septum 

 an der Basie der Hydrothek vorhanden. Mflndung der Hydrothek mit eineni aus mehrereu 

 dreieckigen ELlappeu gebildeten Deckelapparal verschliessbar", <i mahozoidima nema 

 spomena. 



