— 65 — 



Kako mi bijaše mnogo do toga. da upoznam i proljetnu floru krapinske 

 okoline pribirao sam gradivo g. 1916. mjeseca ožujka, travnja, svibnja i lipnja, 

 a vrlo žalim, da mi to poradi daljine ne bijaše moguće i po drugim onim kraje- 

 vima, koje sam obašao g. 1915. Napominjem, da sam g. 1916. zalazio i u flori- 

 stičkom pogledu nepoznati kraj uz rječicu Krapinu i proučavao floru oko Konj- 

 šćine, Hrašćine, Budinšćine. Zajezde i Gotalovca. 



Rezultate mojih studija prikazuje „Sistematski popis samoniklih 

 biljki", u kojem navodim ono bilje, koje sam ubrao i pribilježio, dok se na 

 neke druge biljke osvrćem samo koliko je to nužno. 



Sabrano gradivo obuhvata 81 porodicu, više od 150 rodova i više od 600 

 vrsta i varijeteta, među kojima ima i novih biljki za našu floru. 



Za proučavanje svih gora i krajeva od Krapine do Trakošćana izradio jo 

 pomnu, praktičku i za moja studija veoma izdašnu osnovu g. Bartol Pleške, 

 kr. kotarski šumar u Krapini. Budi mu izrečena i na ovom odličnom mjestu 

 moja topla hvala ! 



Usrdno hvalim i gospođi Antouiji Krejčar, udovi trakošćanskog nad- 

 šumara u Cemernici, koja mi je u onoj osami, u tamošnjem lovačkom dvorcu, 

 omogućila moja studija od Gemernice do Trakošćana. Lijepa hvala i g. Karlu 

 Ekartu, upravitelju i nadzorniku trakošćanske gospoštije, koji mi je svojom 

 brigom olakšao ekskurzije na Ravnu goru i oko grada trakošćanskoga, a T. 

 Palasiju, šumarskom mjerniku trakošćanske gospoštije, tegotnu ekskurziju po 

 Trakošćanskoj gori oko Macelja. 



A. Topografički pregled. 



Strahinčica. Ovu goru zovu u Zagorju i „Krapinska gora", a u Rado- 

 boju i „Radobojska gora". Glavno se bilo stere vijugastom grbinom od 

 zapada k istoku ili od prodora Krapinice do potoka Očurčice. gdje je Veter- 

 nica (511 m) veže sa gorom Ivančicom. Glavno se bilo ispinje nad okolinu 

 650 m visoko i poradi toga možemo goru omjeriti jednim pogledom od podanka 

 do sljemena. 



Na istočnoj strani Strahinčica međi sa potokom Očurom, koji protječe 

 Očurski klanac, a na zapadu sa prodorom Krapinice, koji je kod Dolića dijeli 

 od Brezovice (531 m) kao v istočnu granu Kosteljske gore. Na sjeveru je 

 Strahinčica omeđena prodolom Z u t u i c e, dok prama jugu prelazi u K[r ap insko 

 h umije sa Trškim vrhom ( 288 m). 



U sljemenu gore najviši je brijeg Goleš (847 m), u južnoj sporednoj kosi 

 Ćuk (446 m) i Gorjanski Vrh (544 m), u sjevernoj sporednoj kosi Brdo 

 (543 m). u Radobojskom humlju Jurovčak (302 m). 1 



Značajne su po Strahinčicu njezine strmine i stijene, kakvima se ne bi 

 nadao u pitomu Zagorju. Kod Podgore, nadomak Krapini, udara u oči J e 1 en s ka 

 pećina ili Bijele stijene, kod Jesenja ispele se Galovićeve pećine 

 ili Selilo, kojima je na desno pećina Srebrnica ili Pećinka. Raskinut je 

 i Goleš, gdje su stijene Gospodski stol; strmenite su stijene oko Vi- 

 li n i h jama i Židovskog grada kod Krapine, pa one na Hajdinu zrnu 

 kod Radoboja, gdje su i Pisane pećine kod seoea Male Gore, na kojima 

 ima i takvih strmina, da su gdjegdje neprohodne i nedokučive. Strmine se 

 Strahinčice ističu navlastito s proljeća, dok još nije šuma izlistala. kada su 

 jasno iscrtani njezini grebeni kamena-vapnenca, dok su visovi humlja složeni 

 od lapora i pješčenjaka. 



Prigorje Strahinčice od Krapine do Radoboja pokriva kulturno tlo, bregovi 

 su zasađeni vinovom lozom ili ih pokrivaju polja, na kojima raste kukuruz, ili 

 su tu njive, rjeđe vrtovi, dok su pusti i propali vinogradi zarasli gorkim pe- 



1 Zemljopis Hrvatske. I. Lice naše domovine. Uredio Dragutin Hire. 

 Zagreb, 1905., p. 176. 



PRIRODOSLOVNA ISTRAŽIVANJA HRV. I SLAV.. SV. 11. I 12. 5 



