6 



14 



poput slova S navijene primane erte, kuje prelaze i na vanjski dio kućice, gdje 

 su oštro naprijed okrenute. Već na pretin jenom dijelu posljednjega zavoja rebra 

 su nešto rjeđa, a još su rjeđe poredana na zbijenim unutrašnjim zavojima. I tu 

 su radijalna rebra najjača u blizini pupkova ruba, gdje su često znatno odebljala. 

 Ona su ravna i ponajviše se gube u gornjoj polovini pobočne plohe. 



Sut urna crta. Kod najvećeg se dijela primjeraka ne vidi ništa od 

 lobne erte. Kako dosad navedeni opis kućice ne dostaje za određenje ovog 

 aunuiita, nastojao sam. da po mogućnosti prepariram njegovu lobnu crtu. Na 5 

 primjeraka mogao sam proučavati suturnu crtu, koja je prostim okom skoro ne- 

 vidljiva. Najveća je neprilika s eksternim lobom, jer se vanjski dio kueiee nije 

 mogao potpuno preparirati. Samo na jednom primjerku mogao sam proučiti njegov 

 oblik. Tu treba vanredno oprezno postupati sa Bolnom kiselinom, jer se nakon 

 malo jačeg izjeđanja suturna crta odniab izgubi, tako da se može promatrati 

 gotovo samo jedan čas. Zbog tega je i dodana slika nešto shematičua i nesigurna. 

 Na ostala četiri primjerka mogao sam istražiti samo lateralne i pomoćne elemente 

 suture. Oni su sastavljeni, ako ili gledamo prostim okom ili slabim povećalom, 

 od zaobljenih loba i sedala. Pod jakom lupom migao sam bar mjestimice vidjeti, da 

 lobi na bazi imadu veoma sitne gupce. Širina sedala varira kod pojedinih pri- 

 mjeraka. 



Na pomenutom do kraja pretinjenom primjerku razdijeljen je eksterni lob 

 visokim središnjim zupeein, koji gotovo seže do visine vanjski g sedla. Taj je lob 

 razmjerno širok, a ima tri već prostim okom vidljiva zupca. Eksterno je sedlo široko i 

 zaobljeno, te čini najviši dio suturne crte. Projekcionalna zavojnica zabvaća već 

 prvi lateralni lob. tako da bismo smjeli govoriti samo o jednom pomoćnom lobu. 

 Međutim se u literaturi kod ovakovih oblika s primitivnom suturnom crtom 

 cisto ne obzire na to. Prvi je pobočni lob dubok i barem na bazi sitno 

 nazubljen, kako se to mjestimice vidi pod jakim povećanjem. On je uži od 

 eksternoga sedla. Pobočno sedlo stoji skoro u istoj visini s eksternim sedlom i 

 zaokruženo je, a nanj se uadovezuje drugo pobočno sedlo, koje je niže od prvoga, 

 te ima karakter pomoćnoga loba. I ovaj je lob na bazi slabo nazubljen. Na pup- 

 kovoj stijeni vidi se još jedno maleno pomoćno sedlo. Suturna crta nije dakle 

 konkavna, već su sedla poredana u jednoj crti, koja je nagnuta prema pupkovoj 

 stijeni. Na primjerku IV lobi su mjestimice pače širi od sedala, a prvi je po- 

 bočni lob tek neznatno dublji od drugoga. Suturne su crte na svim primjercima 

 relativno gusto poredane, te zahvaćaju jedna u drugu. Po obliku kućice slična 

 je ova vrst na JHnarites aviaianus i D- Doelteri, u kojih skulptura također postaje 

 slabija na nastanjenoj klijetki. U ovih vrsta nijesu rebra tako natrag savijena, 

 čvorovi su im jači. nešto su involutniji, a njihovi su zavoji nešto viši. 



50 primjeraka. 



Suhgenus: Halilucites Diener. 



Glavna je karakteristika roda Hungarites trouglast oblik vanjskoga dijela 

 zavoja sličan krovu. Oblik srha se mijenja tečajem razvitka amonita, te se 

 njegova oštrina opet gubi na posve izraslini primjercima. Lateralna skulptura je 

 redovito slabo razvijena. 



Svi oblici, koji ne odgovaraju pomenutom zahtjevu vanjskoga dijela kućice, 

 nijesu dakle Hungariti u pravom smislu riječi. 



Neki pravi ('eratiti srednjega trijasa imadu također srh, ali je taj uvijek 

 neznatan, ponajčešće nizak i širok. 



Od roda (,'eratites odijelio je C. Diener kao podrod Halilucites one vrste 

 srednjega trijasa Bosne, koje se odlikuju marginalnim žljeboviina na obim stra- 

 nama srha. 



Ni u jednu od navedenih skupina ne pristaju ovi velebitski primjerci. 

 Njihov visok i oštar srh, što ga s obiju strana prati gusti red marginalnih čvo- 

 rova, koji često imaju oblik bodljika, nasadio se u sredini jasno odijeljenog 



