L6 — 



Skulpt\ir;i je zavoja sastavljena od radijalnih rebara i čvorova. Rebra se 

 počinju na pupkovu rubu, gdje imaju uniliilikalnili čvorova. Rebra su gotovo- 

 ravna, te su samo uz rub eksternoga dijela jače naprijed savijena. Drugi se red 

 čvorova nalazi na donjoj trećini zavoja. Ta čvoma zavojnica također jo jasno 

 razvijena, iako SU čvorovi nešto slabiji od onih na pupkovoj stijeni. Zavoji su 

 najdeblji u visini ove lateralne č\nrne zavojnice. Rebra su široka, nešto pio* 

 sna. ali ipak jaka. Dijelovi su medu rebrima uži od samih rebara. Na margi- 

 nalnom dijelu kućice, tamo gdje se rebra naprijed savijaju, razvijen je treći red 

 čvorova. Taj red čvorova osobito je razvijen na većem primjerku na nastanjenoj 

 klijetki. Ovi parabolni čvorovi nešto su koso postavljeni na pravac rebara, te 

 okružuju vanjski dio kućice s obiju strana. Xa posljednjem se zavoju česti 

 utaknulo medu dva glavna rebra još jedno rebro. Ova utaknuta rebra sežu redo- 

 vito samo do lateralne čvorne zavojnice, pa nemaju pobočnih, a katkada ni mar- 

 ginalnih čvorova. 



Vanjski dio kućice nije vidljiv na dodanim lotograt'ijskiin snimcima. Samo 

 na malenim dijelovima kućice mogao sam ga preparirati i proučiti, a njegovo 

 je poznavanje veoma potrebno za određenje ove vrste. Pobočne su plohe jasno 

 odijeljene od eksternoga dijela kućice, a na njegovoj sredini razvijen je oštar, 

 vrlo tanak i visok srh. Marginalni Čvorovi prelivaćaju eksterni dio kućice. 

 Srh je na primjerku II. viši od marginalnih čvorova, te njihov gornji dio ne 

 nadvisuje baze srha. Na primjerku 1., na kojemu sačuvana polovina posljednjeg 

 zavoja pripada nastanjenoj klijetki, ima vanjski dio kućice drugačiji oblik, kako 

 sam to na prerezu mogao promatrati. I tu je srh vanredno tanak i visok. .Mar- 

 ginalni su čvorovi tako visoki, da gotovo sn\\ do visine srha. Xa mjestima 

 između marginalnih čvorova prijelaz je na vanjski dio kućice oštar. Unutrašnji 

 su zavoji deblji i niži. Rebra su na njima rjeđa i nepravilno poredana, ali su 

 zato uža i jača, a interkostalne su brazde šire. 



Su t urna crta. Na manjemu primjerku dobru je vidljiva sutura, koja 

 je ceratitho izrezana. Sedla su poput kupule zaokružena i tek tu i tamo ne- 

 znatno nazubljena. Lobi su na stranama i na bazi dobro hazubljeni, a siri su od 

 sedala. Eksterni je lob nizak i uzak, a razdijeljen je visokim središnjim zupeem. 

 Eksterno je sedlo veoma razvijeno, na glavi slabo, a na stranama jače naznb- 

 Ijeno. Suturu osobito karakteriše prvo pomoćno sedlo, jer je visoko i razmjerno 

 usko. Odavle su sedla poredana u kosoj crti do pnpkova ruba. I >rrigi lateralni lob jedva 

 steže do duljine eksternoga toba. Drugo je pobočno sedlo dobro razvijeno, ali 

 je znatno niže. [zvan pupkova ruba stoji još prvi na/.ubl jeni i plitki pobočni 

 lob. dok drugi pobočni lob pada već na tinibilikalue Čvorove pupkove stijene. 



Lateralna je skulptura, slična onoj u vrste Ceratit€8 hungarićits. Na prvi 

 pogled slični su ovoj vrsti i neki skulpturirani Hungariti, Icao n. pr. Hunga- 

 rite* sagorensis, poznat iz Zagorja u Kranjski j. Al je pitanje, dali i ova vrsta 

 pripada tome nulu, jer se slika i opis u Moj siso vi csa ne slaže s obzirom 

 na vanjski dio zavoja. Kod vrste //. sagorensis vanjski je dio zavoja- kako !•',. 

 MLojsisovics (30) navodi — trouglast, pa se već zbog toga ne može identifi- 

 cirati s velebitskom vrstom, bez obzira na to da je i skulptura drugačija, jer 

 su lateralni čvorovi najjači, a marginalni najslabiji. 15 primjeraka. 



Neodredive vrste. 



Ovdje ću da napomenem još nekoliko oblika, koji dobro upotpunjuju sliku 



faune, iako se ponaj češće ne mogu niti približno specifično odrediti, jer nijesu 

 povoljno sačuvani. 



A Genus: Halilucites. 



Ove kao Halilucites Opisane vrste znatno se razlikuju od tipičnih primje- 

 raka ovoga roda. ali ih ne možemo ni kojem drugom rodu pribrojiti s većim 



