— 24 — 



podrodu lii</o'/ittx On se bitno razlikuje od drugih alpinakih Ceratita german- 

 skog trijasa. Ipak valja naglasiti, da je taj primjerak iz njemačkog trijasa taku 

 nepovoljno sačuvan, da ln' se moglo i sumnjati o ispravnosti generičkog odre- 

 đenja ove vrste. 'i 



BULOGITES MULTINODOSUS Hauer. 



Tal.. I., si. 2 a. b. 



Ceratites multmodosus F. Hauer: Beitrage zur Kenntniss der Cephalo- 

 poden aus der Trias von Bosnieu I. Neue Funde aus dem Muschelkalk von 

 Han Bulog lici Sarajevo. I lenkselirii'teii der kais. Akademie der WiBsenschaften, 

 niatli.-iiatu. Klasse, Bd. LIX. \Vien 1892, p. 250. Tat. III, Fig. 1 a— c. 



E. Philippi: Die Ceratiten des oboren deutschen MuschelkaJkes. Pa- 

 laeontologiscbe Abhundlungcn v. \V. Dames u. E. Koken, X. F. Bd. IV. .lena 

 1901, p. 94. 



('. Airaghi: Ammoniti tria.ss. del Mte. Rite. Boli. Soc. Ital. i Geol. XXIV. 

 1405. ]>. 247. tat". VIII, Fig. 7.- 



I. Torina: Xovo nalazište IJan Buloškog ptvcliitnog vapnenca kud Sa- 

 rajeva. Glasnik zemaljskog muzeja za Bosnu i Hercegovinu. Sv. XXIII. Sarajevo 

 191 1. p. 26. 



( '. A r t li a li e r : Uber <lie llorizontierung der Fossilfunde am Monte Cucco 

 (italienische Caruia) und liber die svstematische Stellong von Cucoeeras Dien. 

 Jahrbuch der k. k. geologiscneu li-A. Bđ. LXII. Wieo 1912. p. 342. 



Ova je vrsta najznačajniji oblik u Fauni Kuna-gore. Iz Bosne poznat je 

 Bulogites multinodosus iz nalazišta Bulog i Palež. Ta je vrsta glavni zastupnik 

 ruda Bulogites- Van Bosne opisao ju je ('. A i raghi u gore navedenoj raspravi. 8 ) 

 Tim sam nabrojio i sva nalazišta odakle je poznata ova vrsta. 



I' mojoj kolekciji faune Kuna-gore, našao sam jedan lijep odlomak, koji 

 valja amo pribrojiti. Ljuštura je samo dijelom sačuvana, a kućica je gotovo do 

 kraja profinjena. 



I • imensi je : 



Promjer 8U mm 



Visina posljednjega zavoja 31) „ 



Debljina _ „ ca 27 



Širina pupka 28 - 



Lateralna skulptura odlikuje se s četiri čvorne zavojnice. Ta je četvrta 

 zavojnica još bolje vidljiva nego na bosanskim i alpinskim primjercima ovoga 

 podroda, na kojima je i <i. Arthaber prvotno označio samo tri čvorne zavoj- 

 nice. Skulptura se u glavnom slaže s opisom i slikom F. Hauera. Diferencije 

 valja svesti na to. što bosanski primjerci imaju nastanjenu klijetku, na kojoj 

 su rebra gušća i jače prema naprijed upravljena. I razlike u dimensijama valja 



svesti na jednake uzroke. Vanjski se dio kućice bolje slaže sa slikom li ti. 

 A r t li a h c r a. nego s onom u V . H a u e r a. Međutim i F. H a u e r ističe, da 

 je vanjski dio uzdignut, ali bez srha. Razlog je tome taj, što rebra i interkostalni 

 prostori sežu malo ne sve do sredine vanjskoga dijela. Pupkov je rub veoma 

 visok, ali na ovoj kamenoj jezgri nije okomit, nego ponešto kos. 



Loblia crta. koju je mirisao (!. Arthaber. mnogo je taćnija od one K 

 Hauera, pa se posve slaže i s ovim primjerkom. Već prvo pomoćno sedlo 

 stoji na pnpkovu rubu, I primjerak. 



' li. Artliabcr: Die t'epbalo.-odenfauna ilir Keiflinger Kalki-, Beitr&ge zur Puliiontologie 

 und tieologie etc. Bd. X. VVien isu«, p. 52. 



K. Pieard: Dber Cepbalopoden aus ■ 1 1- 1 1 1 anteren Musclielkulk lipi Sondersnausen. Zeit- 

 silirilt der dentschen geologischen Ge-ellschaft, Bd. 61, Berlin 1899, p. 299. 



'-'. Toga i;iso|ii<.i nijesam mogao iloliiti u Zagreba, pa i" ne baca baž najljepše svijetlu na 

 a ■ naučne |irilike. 



