83 



posve spljošteni. Posve je razumljivo, da se ovako sačuvani amoniti ne mogti 

 odrediti, pa ih je E. Moj si sovica očito samo zbog toga poredio s vrstom 

 l*roarcestes "esinensis, jer je ta vrsta u vengenskim naslagama veoma raširena, a 

 jer su slabo sačuvani teško je reći, kojoj bi drugoj vrsti mogli pripadati ovi 

 amouiti 



Naprotiv se vrsta Celtites epolensis može odrediti dosta sigurno. Ovaj 

 amonit nije rijedak u fauni Cesargrada. Primjerci su redovito nepovoljno saču- 

 vani, a najveći medu njima ne premašuje veličinu od 22 mm. Oblik kućice i 

 njezina, skulptura posve se slažu s opisom te vrste, koji potječe od E. Mojsi- 

 s o v i c s a. ') 



Ipak valja naglasiti, da rod Celtites možemo samo onda bez prijekora 

 odrediti, ako je sačuvana i nastanjena klijetka. Celtites epolensis tako je značajna 

 okamina, da je ta vrsta posve dostatna za određenje vcngenske starosti tili na- 

 slaga. Pet primjeraka pripada toj vrsti. D deblje vrstanom kamenu primjerci su 

 dobro sačuvani, dok su u pločastom kamenu redovito spljošteni, deformirani i 

 sačuvani ponajviše samo njihovi otisci. 



Ujedno ističem, da sam u navedenim laporima na Gxegurić-brijegu s vrstom 

 Daonella sp, ind- aff. Lommeli našao na istoj ploči zajedno s Daonellama 

 otisak jednoga amonita, koji po svoj prilici pripada vrsti Celtites epolensis, a tim 

 bi bila utvrđena istovjetnost lapora na, (Tregurić-brijegu s onima kod Cesargrada, 



Naslage su s Daonellama pored ljušturnoga vapnenca ponajvažniji članovi 

 hrvatskoga trijasa. Ni u susjednoj Slavoniji nijesu one nepoznate, a njihovo strati- 

 grafijskp značenje moći će objasniti tek dal nj a istraživanja. 



J ) E. Mo j sis o v i e s : Die Cephalopoden đer meriiterranen Tria^pinvinz. Ahlinmllungi-n aei 

 k. k. geologiscll n R. A. \Vien 1Š82. pf. 149. 



PHIRODOSIiOVNA ISTRAŽIVANJA HI.'V. I SLAV., SV. 13; :i 



