29 



Tablica 25. 



G a 1 o v a c Kozjak 



netopivo u HC1 - 08 0'21 



Al 2 8 -4- Fe, 3 -4- Fe . . 010 0"30 



Ca C0 3 55-08 9849 



Mg Co 3 . . . 44-34 Tlo 



Svega 99-60 100-10 



Poređujući ove analize kamenja sa (inom mulja jasno je da mulj pretežnim 

 dijelom potječe od kamenja oko Kozjaka. Voda iz Prošćanskoga jezera, prola- 

 zeći kroz Galovac, sabire i nosi žestice, koje su „dolomitične" i taloži ih poste- 

 peno u slijedećim vodenim zavalama Dakako da se ne će sedimentirati na ovom 

 putu sve čestice; bit će ih koje će doprijeti i do Kozjaka i ovdje će se talo- 

 žiti zajedno sa onima, koje sn dospjele u vodu njegovu sa susjednih vapnenačkih 

 stijena. Mulj naime na dnu Kozjaka nema posve iste količine Ca C0 3 (odnosno 

 Mg C0 3 ) kao vapnenac oko Kozjaka, a pogotovu je nema kao dolomit oko Ga- 

 lovca. Kad bi iz analize uzeli u obzir samo kalcijski i magnezijski karbonat, 

 a izlučili sve ostale sastavine, onda bi dobili ove brojeve:" 



CaCO s MgCO s Svega 



Mulj u Kozjaku .... 976 1 2"39 10000% 



Vapnenac uz Kozjak . . 98'90 PIO 100-00% 



Diferencija: - - 129 -f- P29 



Mulj Kozjaka ima za T29% manje kaleijskoga, a za l - 29% više tnagne- 

 zijskoga karbonata od vapnenca uz Kozjak. Mulj dakle ne potječe sav od vap- 

 nenca; ima u njem nešta malo sastavina, koje su u nj dospjele sa đolomitnih 

 stijena. 



Veoma je pak znatna razlika s obzirom na netopive sastavine. 1 ) U Koz- 

 jačkom mulju ima ih 4'47% više no u Kozjačkoni vapnencu. Te sastavine (bez 

 obzira na organsku tvar) potječu ponajviše od onih silikata, koji se ne tope u 

 sdnoj kiselini. Nema sumnje, da su to skeleti one silne množine mikro-organi- 

 zama (posebice dijatomeja), koji žive u vodi a koji onda, kad uginu, padaju na 

 dno te se pomiješaju sa ostalim anorganskim česticama. 



Gospodin dr. Ivo Pevalek pregledao je mulj pod mikroskopom pak mi 

 je dao ovo saopćenje s obzirom na organizme: „Mulj je sastavljen od veoma 

 sitnih čestica, med kojima ima mnogo krhotina kućica raznih dijatomeja. Te su 

 krhotine tako malene, da se tek može konstatovati njihovo podrijetlo. Jasnih 

 je oblika veoma malo (jedva 1 — 2%): u glavnom su to vrste iz roda Ct/đotella 

 u promjeru 19 — 32 ja. Gotovo je sigurno da je jedna od njih C. operculufa Ktz. 

 var. radiosa Grun. Od ostalih kremenjašica ima (veoma rijetko) i po koja Kavi- 

 cula. Treba istaknuti da u Plitvičkim jezerima ima Cyclotella i u planktonu i 

 u litoralu". 



Od organske tvari tih uginutih mikroorganizama potječe također veći dio 

 tzv. gubitka žarenjem, koji doseže u mulju do 1%. Spojevi željeza i fosfora 

 puno su znatniji u mulju nego u kozjačkom vapnencu i galovačkom dolomitu. 

 Oni dakle ne potječu svi ni od dolomita ni od vapnenca susjednoga već tako- 

 đer od uginutih organizama. Fosfor bit će da je ponajviše „nuklein". 3 ) 



1 ) na t. zv. „Gangart". Dittrich: Anleitung zur Gesteinsanalvse. Leipzig, 1905. pg. K4. 



2 ) Nuklein potječe osobito od uginutih riba. N. pr. 1 kg. ktapove tvari ima do ll"6 gr. fos- 

 forne kiseline. (K. Knauthe: Das Siilivvasser. Neudamm, 1!)07., pag. 204). 



