4(3 



naših i nekih srodnih vrsta kao prilično, ali nepravilno, razaranjem.- a često 

 autori označuju i dijelove primarnog aimpodija kao grane. Sam Pieper (84), 

 koji je mislio, <la kan prvi opisuje našu vrstu, skrenuo je malo više riječi tek- 

 tonici kurma. ali u onu doba nije još bila pojmovna podloga dosta izgrađena, da 

 hi se mogla uspješno provesti specijalna analiza tektonike. Tek D r i e s e h (30), 

 Schneider (87) i poslije Kiihn (63, (i-ti pa ostali utvrdiše pojmovni temelj 

 P. VV. l'ieper (84, strana K>7.) ovako opisuje korme vrste Haledum 

 ophiodes, kuja odgovara našem obliku: „Der grossere untere Teil der Stammlange 

 ist olme Zucige. vvelche erst hoher hinauf sich zu entwickelu pflegen, und zwar 

 indeni sie anfanga eine darchaus seitliche Richtung nehinend. reeht bald in einem 

 kurzen Bogeii naeh ohen uinbiegen, und so mehr einen spitzen Winkel mit 

 Stamni oder Mutferast bilden : die Teilung kann nainlich inehrmals vor sich 

 gehen. und da die Aste von verschiedenen Seiten des Stammehens entspringen. 

 erhalten die Hydroiden hautig das Aussehen eines Baumchens mit buschiger 

 Krone". Ovaj su opis preuzeli i drugi autori, premda je na neki način naivan ili 

 impresionističan, jer se ne drži geneze korma (kormogonija). niti se razlikuju 

 bitni dijelovi korma s obzirom na individualitet: to je više fenomenološki opis. 

 koji nama nije dosta. 1 opis Mo t z- Kosso w s k e (79) je nepotpun; izraze „ držak" 

 i ..grana" netočno upotrebljava. Pored toga je Mo tz-K osso wska očito po- 

 miješala vrste Hallecium pusillum i H. robustum Pieper. jer ono. što ona opi- 

 suje kao Halecium rpbustum, nije nikako identičuo s Pieperovim oblikom (isp. 

 njenu sliku tobožnjeg H. robitstiuit-a ), a u drugu ruku hidroteka. koju crta 

 Mot z -K osso \v s ka na slici XIII. c. kao da pripada vrsti Halecium pltsillum, 

 odgovara vjerovatnije vrsti H. robustum l'ieper. Uopće vlada u sistematici ove 

 hrpe veliki kaos. pa će biti potreban velik posao, da se dovede u red. I slike 

 većine pisaca za tektonsku analizu ne zadovoljavaju, jer pisci ne uzimaju u obzir 

 svuda prilike renovacije i propadanje hidranata kao i propadanje prvotnih hi- 

 droteka, koje stoji često s tim u svezi, te crtaju stvar tako, kao da može mladica 

 izrasti iz kojegod partije hidrokaulienog dijela pojedinog individua na simpodiju. 

 Po Driesch ovoj analizi ^32) tektonike korma u roda Haleeium ne 

 pokazuje taj rod osobit tip. nego se većina vrsta vlada po tipu (kategoriji): Ser- 

 tularella, a nekoji oblici (Driesch je istražio vrstu Halecium tenellum) rastu 

 po Obelia-tipu. Međutim je Driesch suviše shematizirao i generalizirao, a nije 

 motrio samu ontogenezu korma, što je veoma potrebno. To je učinio tek Kiihn 

 (63, l>4). K tome dolazi, da ima vise razvojnih linija medu tekatnim bidroidima, 

 nego što je Driesch mislio, a unutar svake linije teče Hlogeneza korinogcnezc 

 na svoj način. Pri tome dolazi često do prividnih sličnosti uslijed djelovanja 

 srodnih tendencija razvoja. S Driesch ovom sr analizom možemo samo općeno 

 koristiti, za naš specijalni slučaj nam nije dosta. 



Mnoga je temeljitija analiza Kuhnova (63). Dok po Drieschu stoje halecidi 

 s obzirom na način rasta na prijelazu između kampauularida i sertularida, a po 

 Schneideru (87) i Bjillardu (13) čak na korijenu tekatnih hidroida uopće, 

 dolazi Kiihn istražujući kormogenezu haleeida do zaključka, da halecidi čine 

 posebnu razvojnu liniju, koja se u bližoj prošlosti sastaje s onom plumularida, a 

 u davnijoj tek prošlosti s onom kampauularida. Zanimljivo je, da je Schneider 

 (87) došao do svoga mišljenja proučavajući jednu halecium- vrstu našega tipa. 

 samo .-to nije uočio ono bitno u gradi korma, nego nešta sasvim sporedno, a to 

 je pojava renovacije (isp. Kiihn l>4. strana 427.). Kiihn ova analiza se tiče 



