50 



(H. pusillmn i H. robustum, dok pod imenom H. robitstutn opisuje oblik, koji očito 

 pripada hrpi U. halecium), u kojih dolaze kladogoniji, ali u svakoj vrsti dru- 

 gojačiji. K tome pridolazi, da unutar vrste //. robustum pokazuju kladogoniji 

 znatniju varijabilnost nego u vrste U. pusilhim. Smiješamo li sve to ujedno, 

 onda će se pogotovu činiti, da nemamo uopće posla s ustaljenom tvorbom. 



Mo tz-Koss owsk a govori naprosto o stolonima, kuji izrastaju ispod 

 dijafragme, pa da su n equivalent par consequen1 a uu rameau normal". Ovo 

 potonje nije istina, kako se može iz moga opisa vidjeti. Po mjestu postanka 

 odgovara mladica kladogonija simpodijalnom hidrantu, tokar /.a daljega razvoja 

 izvrgava se mladica u jedinicu višega reda, — u granu (zato kladogonij). Dalje 

 se veli: „Les stolons. profondement anneles a la base, ne tardent pas a se ramifier 

 et presentent alors des t'ormes tout a fait fantastične". (1. e. str. 350). Pokazao 

 sam. da se ta fantastičnost oblika dade bez teškoća kao pravilna shvatiti. Grlede 

 sudbine stoloničkih nastavaka navodi Motz-Kossoweka jedno opažanje: „J'ai 

 vu uu de cea rameaux atteindre une branehe de Cystosira et s'v fixer u , Na to 

 nadovezuje svoje mišljenje, da se svaki od tili slolona vlada kao oni u oblika 

 C'ampanularia angulata po opažanjima Billarda, ali da je poradi sitnoće ko- 

 lonija i njihova smještenja teško provesti osobita opažanja. Zanimljivo je. da je 

 po M tZ-K OS S OWskoj dolaženje stoloiia u naše vrste kao i u vrste H. ntuutm 

 Alder neovisno od bionomskih prilika. 



3. Kladogonij vrste Halecium robustum Pieper. 



Već sam spomenuo, da je Motz-Kossowska pomiješala ovu vrstu spre- 



dasnjom, a to se pored onoga, što sam već prije naveo, vidi i po tome. što ona 

 pribraja k obliku Halecium pusillmn i oblik Haloikema lankesteri Bourne (17). 

 za koji je vee Bedot ( ( .l) uvidio, da nije drugo nego //. robustum (ipak je prije 

 toga smatran posebnom vrstom roda Halecium (Bedot 8,9). Ovomu se miješanju 

 ue smijemo Buditi, jer je razlikovanje obiju vrsta (osobito kad nema gonanata) 

 prilično t'-ško. Međutim ako se dobro pripazi na gradu hidroteke, osobito na 

 dijafragmu, uspjet će razlikovanje u svakom slučaju. Prilike kladogonij e daju 

 nam novo sredstvo za odlučno razlikovanje inače srodnih vrsta. Za prve plo- 

 vidbe „Vile Velebit i" kod otoka Dolina našao sam na plutaj UĆem sargasu 

 1. XI. 191.3.), a za četvrte plovidbe uz obalu otoka Suska, na cistosiri mnogobrojne 

 kolonije ovoga halecija s krmnima, koji imadahu kladogonije. Ovaj put je bilo 

 i fertilnih kolonija, koje su producirale kladogonije. dakle amfigonija ne isklju- 

 čuje istovremenu Dlonogoniju. 1 to pokazuje, kako je kladogonija neovisna od 

 ikakvih drugih prilika. 



Onome, što smo govorili o kormogoniji vrate Halecium pumllum, nemamo 

 ninogošto dodati, pa da vrijedi i za ovu vrstu, llidrautski dio persone I bez 

 obzira na polipa) JOŠ je većina reduciran prema onome, što smo vidjeli u U. 

 pusUlum. (_)tuda dolazi, da su hidranti još veoma sjedavi, zato može kormus za- 

 dobiti jedinstveniji izgled. Nepravilnost u rastu vlada i ovdje. Rijetki su kormi 

 sa samim primarnim sinipodijem Išli ka li. A). Ali ima i tu slučajeva, da već 

 prvi simpodijalni pup izraste u gotiant. Pored primarnog pupa obično izrasle bez 

 reda po jedan, rijetko po dva sekundarna pupa (Bedot, ili. Dosta se često 

 primarni simpodij ističe nad sekundarnima, Hidrokaulični dijelovi pojedinih per- 



