53 



Razvoj kladogoiiija ide ovdje nešto drugim putem, U vrsto Haterium /»/- 

 sillum je ahViran samo pup posljednje simpodijalne persdne, te normalna tenden- 

 cija razvoja prevalira samo u prvom dijelu rasta najmlađe mladice, a odmah zatim 

 prevladava atipička tendencija, kuja vodi kladogoniji. U vrste Haleekim robustum 

 miješaju se obje tendencije kroz dvije generacije persona. l'up prve generacije, 

 koji već pripada kladogoniji. razvija se gotovo sasvim tipički, katkad je samo 

 hidroklaulioui dio mladice dulji ili deblji nego obično (slika 7 A, H). Mla- 

 dica se vidi kao bitni dio pripadnog simpodija i završava rast diferencijacijom 

 u hidrant. Meristemski raspoloženi vegetacioni vršak kao da nije time svoj aktivitet 

 završio, kako to obično biva. nego stupa u zoni pupanja, koja je ovdje često 

 mnogo šira nego normalno, smjesta u dalju djelatnost. Uslijed toga nastaju u zoni 

 pupanja novi vegetacioni vršci, koji su dvovrsni. Uvijek se po jedan pup odlikuje 

 pored ostalih time. što i po mjestu postanka (uvijek tik ispod dijafragme najmlađeg 

 hidranta) i po razvojnoj tendenciji odgovara uglavnome simpodijalnome pupi). Hi- 

 drokaulični mu je dio deblji i duži nego u ostalih simpodi jalnih persona, ali u 

 većem dijelu periderma pokazuje normalnu skulpturu hitinoznog ovoja, t. j. to- 

 božnje internodije ili izmjenično dublje i oštrije zareze te pliće, široke. Na 

 slobodnom je kraju periderm gladak. 



Na slici 8. naetan je vršak korma s mladim kladogonijem u razvoju. Hazvoj 

 je dopro do sada opisana stanja. Pored mladice, koja odgovara primarnom sini 

 podiju, izrastaju ispod teke već propalog najmlađeg hidranta još dva nastavka, 

 koji ne pokazuju tendenciju, da rastu prema gore. kao što to čine dijelovi sim- 

 podija. a niti im periderm nosi značajke hidrokaula. To su stolonički nastavci 

 hidrorizine prirode, kako smo ih motrili na kladogonijima vrste H. pusillvmt. 

 Tih stoloničkih nastavaka može biti do šest. ali onda ne niču svi u isti čas niti 

 iz istoga vijenca ili pršljena (slika 8). Svakako postoji u toj zoni pupanja, koja 

 je često veoma proširena, jaka tendencija za produkciju stoloničkih nastavaka 

 bez one pravilnosti, koju smo nalazili u H. pusillum. Rijedak je slučaj, da je 

 ra/voj kladogoiiija dospio tako daleko, kao u našem opisu, da se već ne bi bili 

 pojavili stolonički nastavci (slika l>, 7): ipak se katkad javljaju zakašnjeno, 

 a onda je obično njihova lokalizacija većma nepravilna, te mogu izrasti povrh 

 iiisereionog mjesta posljednjeg simpodijalnog odsječka, dakle na hidrokauličnom 

 dijelu posljednje persone. čijem se razvoju sad vraćamo (slika 7). 



Već sam kod opisa razvoja mladice pretposljednje simpodijalne persone na- 

 glasio, kako se na doraslom vegetacionom vršku proliferacija nabrzo nastavlja, 

 izakako se glavni vegetacioni vršak diferencirao u hidranta. Na vršku po- 

 sljednje mladice (persone) ta je proliferacija još većma potencirana. Tek se ve- 

 getacioni vršak zaoblio u hidrantov pup. kad već ispod njega nastupaju novi 

 vršci, koji se vladaju isto onako, kao što i oni na pretposljednjem odsječku, 

 ali se nijedan od njih ne diže niti se razvija u simpodijalnu mladicu. Sam sim- 

 podij je ovim završio svoj rast. Svi ti nastavci nosi' biljege stoloničkih nasta- 

 vaka (dakle hidrorize). Ovakav vegetacioni vršak, kakav se javlja na vršku 

 kladogoiiija. jako sjeća vegetacionih vršaka halcciiim-oblika s kontinuiranim 

 rastom simpodija. Kao primjer može služiti Haletivm plumosum po opisu 

 Kub novu (63), gdje se vegetacioni vršak simpodija tobože cijepa. ; Iz većeg ^dijela 

 pupa postaje hidrantov pup. a manji dio raste odmah dalje producirajući odmah 

 mladicu naredne persone simpodija. najprije naravno hidrokaulični njen dio. 



