57 



pa se većinom i tic renoviraju. N;i mnogim sam kor inima našao očite znakove 

 iscrpljenosti na cenosarkn hidrorize tako. te Se eenosark kor ma otkinuo od ceuo 

 sarka hidroriže i povukao često daleko gore u hidrokaulični dio simpodija ( sli ka 9). 

 D čitavoj meni poznatoj literaturi o hidroidima našao sam samo jedan 

 navod, koji se veoma vjerovatno tiče kladogonija od //. robustum. Billard(13) 

 u svojoj velikoj radnji o multiplikaciji i regeneraciji liidroida upisuje osobite 

 „propagules complexes u , koji su izrasli na kormima tobožnje odlike vrste Halecium 

 sešsilc N'onn. Billard (13; strana 52/53) ili opisuje, da su: „formees par deux 

 hvdrantlies. a la base desquels se trouvent jusqu a cinq rameaux stolonique^. 

 Dvije slike (8. i 9. na talili III.) ilustriraju jasno istu tvorim, što snio je mi 

 opisali, ali se po sliei vidi i tu. da taj hidroiđ ne pripada vrsti //. trssilis nego 

 H. robustum, što je već Bedot predmnijevao. Billard je opazio, da se hidro 

 kani ispod donjeg hidranta stegnuo, pa je otuda zaključio, da se cijela grančica 

 otkida i služi kan rasplodno tijelo te se prihvaća algi. Podrobnijih opažanja o 

 obliku, gradi, postanku i sudbini kompleksnih propagula u haleeija Billard ne 

 donosi. Vrijedno je istaći, da po Billard u nastaje stolonizacija osobito na onim 

 hidroidima. koji rastu na mjestima izloženima morskim strujama, dakle je strujanje 

 vode pogodovalo stolonizaciji, 



II. Opći dio. 

 1. Dolaženje kauličnih stolona u liidroida 



A. Atekatni hidroidi. 



Prije nogo li prijeđem na analizu stolouizacije i stologonijc u liidroida i 

 poslije drugih životinja, imam podati prijegled modu hidroidima poznatih činje- 

 nica glede pojave kaulične stolonizacije, iz koje je stologonija potekla. S time 

 želim osnovati solidnu podlogu za razjašnjenje postanka kladogonija. kako sam 

 ih u nekih haleeija ponajveema razvijene našao. 



Začudo naginju atekatni hidroidi veoma slabo tvoren ju kauličnih stolona. 

 Možemo reći, da je često dolaženje kaulostolona jedino u bugenvilije, gdje ju je 

 opažao osobito Van Beneden 1 10, 11). a i poslije mnogi drugi pisci. Budući da 

 Kristina Bonnevie (15) nije opažala na njenim primjercima vrste U. ramosa 

 van Beneden nastavaka, koje je van Beneden opisao („bourgeons longs eu 

 laniere"), to je ona na račun tih nastavaka htjela uzeti, da je van Benedenov 

 oblik osobita vrsta, te ju je imenovala Bougainvillia benedenii s oznakom „long 

 filifonniš apendiges" u dijagnozi. Međutim je Billard (13) pokazao, da to nije 

 ispravno, jer se radi o istoj vrsti B. ramosa, te ovisi samo od stanovitih prilika, 

 hoće b se stolonički nastavci pojaviti ili ne će. Billard (13) je mogao direktnim 

 opažanjem konstatirati, da kaulostoloni bugenvilije služe stologoni ji. dakle ne 

 spolnom rasplodu, jer ini vršci prvom prilikom prionu uz podlogu te se onda 

 dalje vladaju kao hiđroriza, 



