65 



dentno. da se radi o veoma specijaliziranoj, izvedenoj formi. Dvije od tili : 

 plutave i puzave su gibljive. a ostale: utaknuti', jednostavno sjedave i drškasto 

 sjedave su u glavnom nepomične, t. j. vezane na jednu mjesto. Značajno je, da 

 uekulonijski oblici pripadaju veoma raznolikim sistematskim hrpama, dakle su 

 politilogenetski postale. 



Kategorija plut.a\ ili ( planktonskih | hidropolipa medu pokretnima veoma je 

 malobrojna. Dolaze u obzir jedino l'i'Uiijulii/tlni niinilii/i^ Điendy i neki niarge 

 lopsis-obliei. Potpunije razjašnjen je samo jedamput opažani slučaj pelagohidro. 

 To je već po izgledu zaista pravi pelagični oblik, koji pokazuje i u gradi biljegu 

 posebne prilagodbe (kaulični je dio naduven u plutavi splavi. Prema gradi. samog 

 polipa i meduze I po Hartlaub u 49 Nomopsis slična), koju polip pucanjem 

 producira, vidi se jasno, da to nije primaran oblik. Već je Dendv (28) uvidio. 

 da je pelagohidra odvjetak korimortida. dakle jedne veoma izvedene hrpe. o 

 kojoj će dalje dolje biti govora. Možemo uzeti, da pelagohidra čini četvrti stepen 

 jedne razvojne linije. Prao bi i k je sjedav a puzavom stoloničkom kolonijom (re- 

 eimo. kao tubularija). Naredni stepen čini solitarizirani oblik, koji se čvrstu drži 

 podloge (oživotvoruje ga na primjer: H/ierosicplintnia). Na trećem je stepenu 

 razvoja sveza s mekom ili sipkom podlogom uspostavljena samo s pomoću po- 

 sebnih vlaknastih korjenćiea (representant je l'ori/morplia). Takav se oblik lako 

 mogao riješiti labave sveze s podlogom i podići u pelagijal pasivno stekavši 

 tako slobodu (smanjenje specifične težine naduvanjem kauličnog dijela). 



Slede Margelopsis je drugojnčije. i ako je stalno, da se ne radi o primarno 

 plutavini oblicima. Poseban slučaj čini oblik, što ga je Hartlaub (411) opisao 

 kao Mttn/e/o/isis sti/lnstonm. I Hartlaub (51) i licdnt (8). a s njima i drugi 

 zoolozi misle, da taj pelagički uhvaćeni polip nije drugo nego oslobođeni i 

 prolazno plutavi polipoidni pup od V. E. Sehulze-a opisanog sjedavog i drškastog 

 hidroida Tinrella tiitr/iilaris (F. E. Sehulze. 88). Sve kad to i ne bi bilo tako. 

 nego da je Murt/elops/s atiflostinuu pravi pelagični oblik, to hi po gradi pripadao 

 porodici ( ' o r y ni o r p h i n a e. kao i pelagohidra. pa za njega vrijedi isto ono. 

 što smo rekli za pelagohidru. te bi bio odvjetak mjesto utaknuto sjedavog se- 

 kundarno solitariziranog oblika, odvjetak drškastog sjedavog, jamačno sekundarno 

 solitarnog oblika, što se može zaključiti iz srodstva kao i iz sposobnosti vegeta- 

 tivne propagaeije putem pupanja, koja je značajna za koloiiijske oblike. 



Drugi jedan margelopsis-oblik. što ga je Mae Cradv još godine L853. 

 opisao pod \menom Xeino/)sis t/ibhrsi (Mae Cradv po 27). čini se, da je ili samo 

 od cjeline otkinut (obligatna pojava u toga oblika V) čaškasti dio hidranta, ili je 

 slučaj jednak predidućem. pa se ni u kojem slučaju ne radi o primitivno slo 

 bodnu biđroidu. 



Od ostala dva meni poznata oblika roda Margelopsis: M. haeekeln (Hart- 

 laub 49, Bi) i M. hfirtlnu/ii (Broun, 20) dobro je izjašnjen od Hartlaub a 

 opisani slučaj. Planktonički taj margejopsis-oblib nije drugo nego nešto dalje 

 razvijena pelagična aktinula. kako je od tubularina poznajemo. Razvija se iz 

 jajeta na samom manubrijn meduze te oslobođena ostaje u planktonu producira 

 jući pupanjeni meduze. Moguće je. da ovakav ciklus razvojni i nije obligatan, 

 nego da se aktinula. ako nade zgode, svojim aboralno položenim organom za 

 pričvršćivanje (zdjelasta udubina za prisisivan jei pričvršćuje za dno i razvija u 

 drS kasta polipa na način tiarele. B samo zanesena u široko more izostavlja sje 

 đavo stanje i odmah u planktonu producira pupove (neke vrste ncspolne neote- 

 PRIRODOSL0VNA ISTRAŽIVANJA. Sv. 14 



