66 



nije). Sto je sad ovdje za nas glavno, jest to, da ni u kojem slučaju nije marge 

 lopsis-ppkp primarno slqbodni primitivni hidrojd. 



I>i P.uzavi ili plazavi hidroidi. 



Prelazimo na drugu kategoriju solitarnih hidroida. na aktivno po podlozi 

 poniičTie (puzavc) oblike. U toj kategoriji imali bismo ponajprije očekivati pri- 

 marne oblike, jer nije ni malo vjerbvatno, da su i praprfiđi hidroida bili potpuno 

 sjedavi, nego jamačno puzavi. Svaki će najprije pomisliti na hidru slatke vode, 

 jer sr hidra i onako običaje uzimati kan prototip jednostavnoga hidroida. Jedno 

 baš poradi njene šolitarnosti i pomičnosti, a drugo osobito radi jednostavnosti 

 spolnog uređaja, budući da nema posebne spolne generacije ili posebnih spolnih 

 organa, nego se spolni produkti razvijaju jednostavno n stijeni tijela. Nijesam 

 prvi, koji ističem sumnju glede primiti vnosti hidre (isporedi osobito izvode Ste- 

 eho\va pjl strana 7. i 8). Već poradi toga. Sto je hidra pored samo nekoliku 

 drugih sigurno izvedenih hidroida obitavalae slatke vode, naturava nam skepsu 

 glede njene primitivnost?. Primjerom oblika Hi/politus peregrirm«, koji ćemo kas- 

 nije analizirati, pokazat ćemo, kako rtatože nasamo solitarnosl nego i gibljivosl 

 nadoći kao sekundaran karakter Jednostavnost seksusa vidimo n više sj)c<-i jalnih 

 hidroidskib hrpa (Ch/mnogonus, Hi/drodendrium i dr.). a daje stalno, tla se radi 

 o jednostavnosti, koja je redukcijom postala iz većina diferencirano razvijenih 

 prilika (regresivna redukcija meduzoidne, dakle spolne generacije). Osobito vrijedi 

 argumenat, što ira je Stcclunv iznio, da je hidra prelaženjem u manje, slatko- 

 vodne nakupine, s osobitom svezom sa smrzavanjem njihovim mogla laku na- 

 knadno izgubiti posebnu pratavu spolnu generaciju. Histološke, a i embriološke 

 prilike hidri ne, nijesu ni najmanje primitivne (građa dervnog sistema pa puzavc 

 ploče nožne, vidi Hadži, 37). Pored ostalih embrioloških osobitosti (kao Hra- 

 njeno pojavljivanje posebnog sloja indiferentnih stanica) osobito je encistiranje 

 embriona najbolji dokaz sekundarne prilagodbe na osobite prilike života u plitkoj 

 slatkoj vodi (isnšenje, smrzavanje). Slatkovodni hidroidi većih vodenih nakupina 

 velike rijeke Afrike i Azijci imaju meduze s različitim sekundarnim biljegaiua. 

 Posebno pak moram navesti prilike papanja u hidre Prije 3vega određeno 

 pupaujc kao nespolno umnažanje nije najprimitivnija vrsta propagaeije. Pupanje 

 je karakteristično za sjedave životinje, dok je to za pomične dioba. Dioba na.7 

 stupa kao poseban efekat općena rasta preko personalne mjere Taj prekomjerni 

 rast oslabljuje jedinstvd ili skapnosl i slijedi razdvajanje (te prilike u primi- 

 tivnih spužava drugom sam prilikom podrobnije razbistrio; Hadži. 44 i. I" 

 hidre se javlja dioba sam" prilikom, a ne obligatno kao pupanje. I izrazito 

 polariziranih sjedavih životinja sa znatnijom proliferacionom moći (zapravo rast 

 preko personalne granice) biva ta proliferacija sve većma lokalizirana, i tako 

 se dioba promeće putem jednostavnog izrašćivanja u pupanje. Primitivno pupanje 

 je jednostavno lokalno izrašćivanje tjelesne stijene (tako zvano tipično pupanje) 

 Za hidru sam utvrdio, da je 11 nje način pupanja sasvim osobit, izveden, jer 

 pupovi proizlaze (Z indiferentnih stanica, koje leže pod ekti idcrmmm cpitelom 

 Hadži. 89), Hraem je posumnjao u ispravnost moga nalaza. ;i sad mogu sa 

 zadovoljstvom konstatirati, da je nesamo Boulengcr (ltf) na drugom objektu 



potvrdi., ispravnost moga nalaza, nego 1 sam Korschelt ilill upravo na samoj 



hidri. Ni mjesto, na kome u hidre nastupaju pupovi, gotovo izmiješani sa spol- 

 nim „organima", nije prvobitno mjesto, kako ću to kasnije izbliza pokazati. 



