C. Razvoj kolonijalnosti u hidroida. 



a) Postanak i bitnost rizostolona 



Osobitost je hidroida u tome, *tu ja u njih tvoren je kolonija, a prema tomo 

 i prvobitni način množenja persona putem pupanja, vezan na stnlogoniju. Ako 

 konzultiramo ootogeniji bidroida, moći ćemo doći do opšeno vrijednoga za- 

 l< 1 1 1 1 1 • k a . dii se 11 pravilu najprije iz ptutavc ličinke i planule) razvija prvotna 

 sjedava polipoidna persona, a prvi korak rasta preko personalni' granice pri- 

 ■araog hidranta nle tvorenju rizostolona (plazave hidrolize, tp jest takve, koja 

 nste pričvršćena za podlogu te rastom napreduje, kan <la joj vršak plazi). Ovo 

 iiranjivan je n tvorenju rizostolona može su sve više pospješavati i postati, na- 

 ravnu tek sekundarno, tako ekscesivnim, da se nerijetko planula iza zasjedanja 

 i ne razvija direktno u primarnog polipa kao osnivača kolonije, nego se čitava 

 planula pretvori u plazavu hidrolizu ili rizostolon. dakle potpuno nepersonalnii 

 tvorbu. Tek i/, solitaruog rizostulona tjeraju personalni polipi. Kao primjeri 

 mogu služiti klendroflava, Verigamui^m, neki kauipanulinidi i dr. I' ocejanije se 

 sto više ta hidroriza može izrasti granato prije, nego poenu na njoj pupati hi- 

 dranti. 



I' hidroida s naj većina razvijenim kormiiua (naročito medu tekatnim hi- 

 droidima najvišega tipa) može se gti 'Ioni jalan karakter naknadno sve vise gubiti 

 i na kraju dobivamo, mogli bismo reći, solitarne drškaste korme redovitu veoma 

 pravilna rasta, koji iinadn na liazaluome kraju mjesto rizostolouskoga sistema 

 posebne uređaje za pričvršćenje u/, podlogu, koji više nikako ue služe vegeta- 

 tivnom umnažanju (a. pr. radiceli ili vlaknati korjenčići). 



U stvari ispravna shvaćanja bitnosti rizostolona prije svega je potrebnu 

 nešto saznati o podrijetlu rizostolona. a u tome se možemo služiti poredbenom 

 embriologijom. U pravilu se planula iza nekog vremena plutanja prihvaća pod- 

 loge krajem, koji je za plivanja okrenut naprijed, te se čitava razvije u pri 

 marnog polipa, koji odgovara jednostavnom hidrantu bez izrazito odijeljenog 

 drškastog i čaškastog dijela. Paralelno s diferenciranjem čaškastoga dijela hi- 

 dranta, a cesto još i prije, proširuje se aboralni pol u izrazitu nožnu ploču. To 

 se može vidjeti i kod atekatnih i kod tekatnih hidroida. I'rvi korak u razvoju 

 preko granice prve persone tiče se osnove /.a apersotiallli ili osnovni kolonijalni 

 dio hidrolize Nastup druge persone dolazi tek iza ovog prvotnog procesa. 

 [mamo dakle pravo uzimati, da je tvorenje „prirašteuoga" rizostolona prva po- 

 sljedica zasjedanja praobliku lndropolipa. a došlo je do tog tvoreuja putem iz- 

 rašćivanja aboralnogn kraja, i'o je izrasćn an je lulo najprije jednoliko (okrugla 

 ploča za prihvaćanje), a poslije je rast postao lokaliziran, te su rezultirale cje- 

 vaste izrasline, koje su sve manje potpadale vrhovništvu prvotne persone (ujedno 



samostalnom individualitetu). l!adi se dakle o procesu rastenja. koji se najprije 

 tican cijeloga jednoga pola životinje, a sekundarno je taj rast ograničen na sve 

 uže područje, napokon na određene točke (tvorenje vegetacionqg vrška rizosto 

 lonijskoga) i tune je taj rast zadobio karakter pupanja, a da 88 ne može reći. 

 da je laj proces hl" neposredno spojen s poniliožavan jeill persona. 



Mnogi pisci u najnovije doba osobito Docgener, 2fi) zastupaju mišljenje, 



da su dijeljenje i p lipanj e kao načini Vegetativna umnažanja apsolutno ra/.licui 

 te »e ne dadu svesti jedno na drugo. Ja sam se loga pitanja već jednom dotakao 

 raspravljajući u spu/.vaina tlladži. (li I sada je nužno da zauzmem i obilježim 



