75 



razgranjivanju (rijetki >n linearni stoloni), i tu naročito u jednoj ruN'inm. ravnini 

 podloge, uz koju rizostoloni prijanjaju .Cijeli sistem bolbnijalnog rizostolona 

 jednog je podrijetla i čini jedinstvenu tvorbu pored sve veličine i komplikacije. 

 (iilje se ogranci rizostolona istoga sistema sastanu, ondje dolazi lako do stapanja, 

 i to taku. ila vegetativni vršak, kuji je g<">, nesarno da može izlučivati peri 

 dcrmnu tvar. nego može izručenu i već stvrdnutu vlastitu kan i siranu (u prv;Oni 

 redu unutar istsg individualiteta ili sistema) otopiti, uslijed čega dospijevaju 

 ektodenni cenosafka u direktan kontakt. I - nekim razvojnim linijama, naročito 

 medu atekatima. ekscedirao je taj običaj na neki način i u razgranjivanju i u 

 stapanju ogranaka, te namjesto sve gušće mrežotine postaje čitava jedinstvena 

 ploča (inkrustirajući rizostoloni) ili čak deblji slojevi. 



Tim je putem stoloni jalni sistem zadobio neku unutarnju solidnost i samo- 

 stalnost, a povodom toga .javlja se i tendencija za oslobođenjem od podloge. 

 s kojom ćemo se još češće u raznim drugim prilikama, sresti. Uzdizanje jedin- 

 stvenog stolonijalhog sistema nad podlogu urodilo je tvorenjem čitavih pšeudo- 

 korma u više mahova. Već u samom rodu Hi/ilnui'niiu ima primjera za tu 

 pojavu i H. dendritici Sickson and Gravclv [55]); a još više rodovi Hfdro- 

 <l<n<l r'ni ni (Nuttingia Ste'chow) i Clathrozoon (Spencer). Medu korinidama se 

 ističe hrpa S o I a n d e r i i u a e (Solanderia Duchassaing et Michelin te l><-wln>- 

 riiri/ue Inalia). Tendeneija stapanja rizostolona uzela je osobito maha medu 

 hidrokoralima i mnogim antozoima. 



Ovaj nas smjer razvoja dalje ne zanima, jerje upra\ _ o protivan od onoga, 

 koji je dove^o do klađogonije, a to je glavni predmet našeg raspravljanja. Mjesto 

 naginjanja za odjeljivanjem stblonskih dijelova (stologonija) prevladalo je u tog 

 razvojnog smjera naginjanje za združivanjem, srašeivan jom. vezanjem. Mjesto 

 direktnog raširivanja vrste postignuto je povećavanje i masivnost ishodne ko- 

 lonije, a zajedno s tim i osiguranje trajnosti, jer ovako zgusnut cenenhim može 

 više toga izdržati i podnijeti pa se vlada kao perenira juei organizam nasuprot 

 jednogodišnjem. I u slučaju, da po neki način propadnu svi personalni dijelovi 

 kolonije, može cenosarb poslije potjerati- nove (renovaci ja ili općeno pomlađivanje 

 kolonije). Za izvjesna životna područja su to svakako veoma korisna svojstva u 

 svrhu osiguranja egzistencije vrste. 



e) Rizo ka ulične kolonije. 



• loš je i drugim jednim putem krenuo razvoj jednostavnih stoloničkih kolo- 

 nijalnih hidroida. Kao što u predašnjom slučajif, tako vidimo i u ovome, da 

 izvjesni razvojni smjer nastupa u različitih hrpa te se prema tome razvija para- 

 lelno. Razvojni smjer, o kome ćemo sada gOVdriti, pojavljuje se naročito u više 

 porodica tekatnih hidroida. Razvoj toga smjera možemo konstruirati tako, da 

 proizaileino iz potpuno plazavih stoloničkih kolonija, u kojih vegetaeioui vršak 

 stolona stane pokazivati nastojanje, da se u rastu digne nad plošnu podlogu. 

 Možemo usput istaći; da je dizanje nad opeeiiu površinu podldge s obzirom ua 

 olakšanje hranidbe znatan ekološki momenat. naročito onda. kad liidroid ima da 

 konkurira s drugom kakvom sjedavom životinjom ili s biljkama, te je u Opas 

 sti, da bude prerašten i tilne odrezan od izvora brane. Taj je inoineuat imao 

 ez sumnje znatnu ulogu u razvoju uzdignutih kolonija i samih pravih komin. 



Samostalno uzdizanje rizostolona ne ee lako uspjeti, jer stolo nije iidešen. 

 la udrži sam sebi ni svoju težinu, kamo li još hidrante, a pogotovu ne za 



no 



Cl! 



