86 



Mi možemo zamisliti mogućnost, da i ovakv ljeljivauje poprimi a vir 



ni i /..i daljeg razvoja neku veću sličnost s pravom diobom, a u svezi seven 



tualnim oslobođenjem čitave kolonije, a ne samo stolona, iz čega proizlazi odje- 

 ljivanje stolouičkih dijelova. Realiziran imamo takav slučaj medu tunikutima. gdje 

 »u talijacei sekundarno postali slobodni, te se ograničeni dijelovi stuloničkoga 

 nastavka, koji je i tn upersoiialan. na poseban način odjeljuju i razvijaju u strojni 

 personalne tvorevine. Ali je i u tom slučaju nedvojbeno, da se radi samo o odje 

 Ijivanjn nepersoualno zasnovana dijela, te ntava pojava UQ potpada pod kategoriju 

 diobe (divizije) nego pupauja u najširem smislu riječi (gemmatio), samo što jp 

 i/.rascivanje spojeno, a i to tek sekundarno, s odjeljivanjem ograničenih dijelova 

 izrasline, i zato možemo prihvatiti izraz Deegeijerov: diviziona qtologonija. 



Jednostavni propaguli, koji nastaju na slobodnim kaulostolonima, pokazuju 

 neku nepotpunost u organizaciji i uopće u cijelom svojemu biću. Na njihovu 

 sudbinu, i u stanju postanka i u stanju odjeljivanja, i suviše utječu spoljašnjc 

 prilike. Tvurenje propagula pretpostavlja stolonizaeiju. a ova nastupa samo u 

 izvjesnim sppljašnjim prilikama. Kako pokazuju naročito opažanja Pillardova, 

 ovisi dalja sudbina izrasli h kaulostolona od toga, djeluje li i dalje isti onaj agens, 

 koji je i samu stolonizaeiju provoeirao. [] konkretnu slučaju je taj djelotvorni 

 agens gibanje morske vodi'. Prestaje li djelovati taj agens izu zasnivanja kaulo- 

 stolona, koji su inače određeni da tvore slobodna propagula, rastu stolom dalje 

 gotovo neograničeno u duljinu, a da razvoj ne dospijeva d©,odjeljivauja propagula. 

 pa se Btologonija može razviti dalje u drugom smjeru tako. da vegetaeioni vršak 

 uslijed doticaja s bilo kojim predmetom izrasta dalje direktno u plazavi rizo 

 stolo. Sto vise, mogao je razvoj propagula. i dalje doprijeti još prije obustavljena 

 djelovanja potrebna agensa, te su se propaguli mogli unutar stoloniekog peri- 

 đerma odijeliti od proksimalnog dijela eenosarka. a da se razvoj propagula ipak 

 ne može perfekeionirati. fini se, da propagul ne običaje sam od sebe riješiti 

 perideininu svezu sa Stulonom, pa da se još i oslobodi, k tome-je potrebno gi 

 banje morske vode, te se penderm na praznu mjestu najmanje otpornosti 

 pasivno prekida. 



Kad se propagul jednom odijeli i oslobodi ma i uz pomoć faktora, koji 

 leže izvan djelokruga propagula. onda se vlada mnogo samostalnije te pokazuje 

 i pozitivnih karaktera jednog nespolnog rasplodnog tijela. Propagul se ili djeb 

 miče ili sasvim oslobodi starog periderma, plazi aktivno poput planule, kad se 

 spusti na dno, i izlučuje na slobodnoj površini tvar. koja i dulje vremena ostaje 

 ljepljivom (modifikacija peridermne tvari), a nato se javlja prvobitni nzoidni 

 karakter propagula koji se očituje u pri jan jan ju uz podlogu i razrašei van ju u 

 hidrorizu i korine (uopće u polipoidne trorey|ne) 



Pored ovih nepotpunosti u značenju stolouičkih propagula kao posebnih 

 rasplodnih tijela i razmjerne rijetkosti opažanja učinjenih u nepatvorenoj prirodi. 

 luko je shvatljivo, što vise pisara sumnja n opravdanost priznavanja normaliiosti 

 ili pravovaljanosti ovoj vrsti stologouijc. Međutim valja upozoriti nato, da stolo 

 gonija s pomoću divizije jednostavnih propagula nije jedina vrsta monogouije, 

 koja se pojavljuje samo u izvjesnim vanjskim prilikama (bilo periodički lulo 



vremenski neodrede icgo veo prema prilikama), dakle strogo ovisno od njih; 



upuzorujem na tvorenje raznih trajnih stanja (menontogonija po Deegeueru), a 



vrijedi isto Čestt l za spolni rasplod osobito glede izmjene partenogclieze j pravog 



ainfigenctskog rasploda. Razlika je samo stupnjevita, te jedna vrsta atojogonfje 



