1(17 



priVasle za podlogu tvoreći masivne ili drvolike kormima slične kolonije ili su 

 vise ilrskasti- te su kao takve utaknute u mek supstrat. Hrskaste kolonijo, pa 

 bile i pričvršćene, naginju tvorenju osobito zaobljenih kolonija, koje' imponiraju 



ki soliit individualitet višega stepena. Kao primjer navodim gorgonije. Ovakve 



drškaste individualizirane kolonije razvijaju često na bazalnom kraju nastavke ; 

 koji opet ne odgovaraju stolouičkjm nastavcima, nego korjenastima te služe samo 

 /.a bolje usidrenje (^trophogorgia i (\r.). Individualizacija kolonija došla je do 

 vrška u podredu penatulida. Pe.natulidi nijesu pričvršćeni »a površinu podloge u 

 običnu smislu, uego su drškaste kolonije zaobljena na donjem kraju drska, 

 a taj je utaknut u mrk supstrat. Već u razvoju kolonija vidimo tu osobitost, 

 da primarni polip kao osnivač kolonijo, prevlađuje, kolonija je najčešće pra- 

 vilno i bilateralno simetrički) građena, a jedinstvo je tako veliko, da je moglo 

 doći u većoj mjeri do polimorfoze polipa nogo u ostalih oktantida (crveni koralj 

 sa sifonozoidima). Neupućen bi lako držao oblike kao što su Vivgulat'ia, Ple- 

 roides. Umbeliula, Renilla, l J ennutula jednim jedinim individuumom, tako jedinstven 

 im je vid.. Sekundarno može se držak i izgubiti, pa da se kormijska kolonija 

 neposredno prihvaća samo površine podloge (Uoeud.ul). 



!•'. 1' rili k e u kten o to r a. 



Daleko bi nas odvelo, kad bismo btjeh redom sve hrpo kritički obraditi 

 s raspravljenog gledišta u tolikom obsegu. kako smo to učinili /.a knidarije, 

 kojima naši istražni objekti pripadaju, Zato ćemo se zadovoljiti s isticanjem 

 najznatnijih pojava, koje mogu služiti /.a potvrdu prijo iznesena mišljenja. 



I,' negativnu je smislu vanrodno zanimljiva hrpa, ktenofora ili rebraša. 

 Premda su to uelenterati, stekli su uslijed gotovo isključivo pelagična načina 

 života razmjerno znatnu diferencijaciju i specifikaciju organa i tkanina. S time 

 u svezi stoji njihova znatna već za ontogeneze tako jasno istaknuta determinacija 

 u tako zvanom razvoj no-mehanićkom smislu, a uslijed toga nema traga vegeta-: 

 tivnom načinu rasploda ili množenja, koje iziskuje neki plasticitet i drugog 

 kojeg dijela životinje osim samih spolnih žlijezda. Već ono malo puzavih kteno- 

 fora (ktenoplana i celoplana) pokazuje redukciju u organizaciji, a jamačno je I 

 plasticitet u njih veći. Nije mi poznato, da bi bili na plazavim ktenoforama 

 izvedeni regeneracioni pokušaji, .leđna je samo ktenofora sjedava, a to je tjaltiela 

 (Mortensen T., Ctenophora u The Danish Engolf Expedition, \"'. V. 2. 1912.). 

 Ontogeneza tjaltiele. njena grada kao i način .sjedenja (sjedi s ustima) nukaju 

 nas na zaključak, da je u tom slučaju sjedavost uesamo sekundarna nego i 

 razmjerno kasno nastala. Građa je postala bez sumnje jednostavnijom i mođifi- 

 ciranom (premještanje ustiju, a i živorodna je), ali pojednostavljenje nije još 

 dospjelo lako daleko niti do tolikog plasticiteta, da bi nastupio vegetativni rasplod, 

 koji bi omogućio tvorenje kolonija. 



(i. < ) s t a I e niže životi nj e. 



Od nižih crva ili skolecida prelazimo potpuno sve parazitičke i potpuno 

 slobodno gibljive hrpe. I" gibljivih, najčešće puzavih, turbelara je plasticitet 

 velik, a vegetativno umnažanje dolazi kao dioba. To se slaže s onim. što smo 

 već za spužve i knidarije rekli. Zanimljivi su opet u negativnu pogledu rota 

 loriji. koji se uglavnom slobodno kreću, a ukoliko se prolazno ili stalno drže 

 podloge, čine to s pomoću diferenciranih ilrzaka. Budući da u ro tato rij a jamačno 



