108 



poradi osobite diferenciranosti (slobodno plivanje! ma tendencije za nespolan 



rasplod, ne pojavljuje -<• ona ni a sjedavih oblika K tome dolaze i drsci, koji 



ako djeluju protiv tendencije za pupanjem, bez koje opel nema kolonizacije 



ni kolonizacije. Kemertini nas uslijed znatna plasticiteta sjećaju živo turbelara 

 Njihov plasticrtel ipak zaostaje za onim u turbelara te se očituje većma u velikoj 

 regeneracionoj sposobnosti nego u pravoj vegetativnoj ungmetitaciji. 



a i Entoprokti. 

 Modu nižim crvima, ako ne ćemo mabovnjake (molaskoidea) ovamo brojiti, 

 ts su od najvećeg interesa sjeđavi. ali malobrojni entoprokti. To su izrazito 

 drškasti oblici. Mi smo ustvrdili, da drškaati oblici ne naginju pupanju, jer. 



ukoliko tvore kolonije kormcl. postaju uzdužnom diobom prvotnog individua 



a da prvotni držak ostaje nedijeljen (vorticeline medu inf'ozorijama, kolonijo 

 drškastih kalcisj Entoprokti čine zanimljiv izuzetak od toga pravila 



biologijskih pravila nema bez izuzetaka. Međutim to postaje lako razumljivo, 

 kad uzmemo u obzir, da držak u entoprokta nije specijaliziran. Kao što u mnogih 

 korniijskili hidroida i antozou nastupa u ontogetrezi najprije samaČki polip, tako 

 to biva i u kolonijskih entoprokta. U pediceline na primjer potraje obično to 

 sa mačko sranje dosta dugo kao da sr hoće naglasiti, da je to repeticija neka 

 danjeg historijskog stalnog stanja. I u primarnog hidranta rizokoionijskog hidroida 



možemo razlikovati donji drškasti di I gornjeg čaškastoga. Ali u hidropolipa 



irna i taj drškasti dio bitno isti anatomsko-histološki sastav kao i čaškasti dio 

 isti tjelesni listovi ili slojevi i ista tjelesna šupama), te je uslijed gjedavosti 

 lako došlo do prolrferaerje, do pupanja i tvorbe kolonije, a uz pomOć stoloničkoga 

 nastavka. I' primarne persone entoproktske kolonije mnogo je veća razlika u 

 uradi između drškastoga i čaškast iga dijela, probavilo na primjer ne dopire 

 uopće u držak, ali su zato u dršku nakupljen) imlil'erent i stanični elementi. Ne 

 koji -a pisci skloni pripisati dijafragmi, koja dijeli časku od drška, neku osobitu 

 znatnost. kao da bi to bila personalna granica, a još više pripisuje to istim dija 

 Pragmama na drugim mjestima (Deegener '2t>. strana Hi<7. i dalje Ja držim, 

 da to shvaćanje nije ispravno 



Ontogeneza kolonijalnih entoprokta i eksistencija solitarnog drškastog oblika 

 (loksosoma) nedvoumno dokazuju, da pojedina persoiin frni časka zajedno 9 drškom. 

 Većma je specijaliziran držak u solitarnog oblika (loksosoma). koji se jamačno, 

 'ovu 11 mlađem stadiju, gibljc puzajući po podlozi. D loksosome, koja sjeća 

 -kito, toma. i-aska je plastična te producira pupove, koji se kao u hidre otkidaju 

 od matere U stalno sjedavih oblika prenesen je plasticitel s čaškastoga dijela 



na drškasti Caškasti je dio što više prolazan, lako otpada, a drškasti ga dio 



renoviri ako. kao sto to biva u kolonijalnih hidroida. hi kao sto renovacija 



čaškastoga dijela stoji bliže pupanju, dakle pom noža van ju persofla vegetativnim 

 putem, nego pukoj regeneraciji, tako znači izraSćivanje nastavaka na bazalnom 

 dijelu drška proširenje individualnosti, ali to zato ne znači, da takav nastavaš 

 mora odgovarati personi To |e upravo tako apersonalni dio jednog od jednostruke 

 DHobe višeg individualiteta kao hidroriza u primarnog hidranta. Dakle se ne 

 -lazom - mišljenjem Deegenero> im. da je ishodno prvi komad stolona u 

 entoprokta jedna beteromorfna persona. te da je postaniak stolona prarvo pupanje 

 I heterogena astologonija po lleegefieru). Stolu ne „popa" nego ..izrasta". Ne 

 treba se dati zbuniti time, sto je stdlo a entoprokta Često odijeljen u Stavke 



