112 



mijskog kauličnog dijela, ali zapravo je to satno stopljena suma pojedinačkic 

 cistida, koji nosi samo na strogo determiniranim mjestima vegetacione vrške, iz 

 kojih se opel razvijaju samo pojedini polipidi. Totipotentnih vagetacionih vršaka 

 nema, i tako nema tvoreviue, koja W i odgovarala stolonu. 



c Rotatoriji, ci rip ed i j i. eh ino dc mi i . 



<• rotatoi'ijima i ciripedijima nemam mnogo što više da kažem poslije 

 unos;. što .-.uh već naprijed rekao. I mnogom pogledu, .1 u svezi s prilikama 

 sjedavosti, vlada izvjesna sličnost između obiju hrpa, > sve bez bližeg srodstva 

 To mi slabo plastične životinje, to u njih i nema vegetativna rasplodu. Manje 

 je Čudna ti neplastičnost za rotatore. i ako je to prividno paradoksno s obzirom 

 aa polo/aj rotatora u sistemu. Rotatori su uglavnom pokretni oblici, a nožni 

 ili drškasti nastavak služi samo za prolazno pridržavanje za podlogu, pa je 

 prema tomu specifično građen i nepodesan za nespolni rasplod 1 T hrpi rižota 

 su ženke stalno sjedave s pomoću kontraktilriog drška. S time još nijesu ispu 

 njeni svi uvjeti potrebni za razvoj stologonije. U ci ripedija je sjedavost općenija. 

 i ako nije posve općena (popunidbeni mužjaci u sjedavih oblika!), ali je sjedavost 

 većma djelovala modificirajući organizaciju. Osobito se to tiče oblika, koji su 

 parazitički Parazitizam daje tijeku razvoja poseban smjer različit od ,,no<r, što 

 ga uvjetuje čista sjedavost. Razvojna povijest i najvećma modificiranih sjedavih 

 oblika dokazuje, da ciripedije vuku lozu od oblika, koji nesamo da su bili 

 sjobodno pokretni, nego su se kretali bez dodira s podlogom, dakle ne puzajući 

 po podlozi, a to je način života najprotivniji od sjedavoga, kojemu je djelo- 

 vanje dijametralno protiv d djelovanja sjedavog načina života (opće diferen 



ciranje svih dijelova i svih tkani s umanjenjem plastičnosti i naginjanja k vege 

 tativnu rasplodu, a kao posljedica toga izlazi potpuna solitarnost). Slično se 

 ima shvatiti solitarnost i neplasticnost (nestašica naginjanja k pupanju) u ono 

 nešto sjedavih moluska. I ovim slučajevima je sjedavost u prvotnom stanju, koja 

 se može bolje označiti izrazom priraslost, jer su sine dijelovi kutikularnog 

 skeleta, koji su cementirani za podlogo. I' krupno morfološkom pogledu može 

 i priraslost djelovati modificirajući, a da ne dođe do općenih promjena, koje 

 žemo motriti u zaista sjedavih životinjskih hrpi 



U strogo solitarnih ehinodermata, i ako se uz sporo gibanje drže podloge, 

 ima hrpa gotovo općeno sjedavih oblika (krinoida'l, ali raz\ojm smjer organizacije 

 ili. kako bismo mogli još reći: tradicija organizacije, i diferenciranost, a jamačno 

 i prilike skeleta ne dopuštahu u svezi s razvojem specijalno diferenciranog drška. 

 li dođe do vegetativna rasploda, i ako je regionalni plastieitet velik, kako to 

 pokazuju regeneracioni pokusi na mnogim slobodnim i BJedavim ehinodermima 

 Radiceli, koji izrastaju u nekih krinoida na nazalnom kraju drška, jesu specijalni 

 nrganoidi drška kao već spomenute slične fvorevine u drugih nekih sjedavih hrpa 



il I! r ah i opodi 



Sasvim ću se kratko osvrnuti na brahiopode. Kroje ih medu sjedave živo 

 tuijc. a ipak -.u sve strogo solitarue; baš stogu izuskuju nas poseban interes. 



\ ecin.i goologi (će brahiopode u neposredno susjedstvo briozoa, i tu jedni 



stavljaju obje hrpi' zajedno medu crve, a drugi ih meću pod imouom moluskoidea 

 i blizinu mekušaca, Treći ih posvema odjeljuju od briozyu i zigonenrn i ujedno 



