146 



u pomenutim eksikatima bila označena kao uemanea fluviatilis 6 fucina Ag. iSvst. 

 Algarum 255.) No ukazalo se potrebnim, <la našu vrstu točnije proučim. 



Najznatnija je radnja iz starijeg doba, kuja se bavi ovim zanimljivim 

 rodom, monografija Sirodotova: „Etude anatomique, organogenique et physio- 

 logique sur les algues d" eau douce de la famille des Lemaneacćes". 1 Sirodol 

 je razdijelio rod /, manea u dva podroda: Lemanea i Sacheria, od kojih je 

 potonji osobito značajan bujnijim razgranjenjem. Pokušaj, da našu vrstu opredi 

 jfliin po ključu, koji je postavio Sirodot. a preuzeo ga i De T'oui u svojem 

 djelu Svlloge algarum, 8 nije mi uspio, jer navedene oznake nijesu pristajale 

 u/, opis naše alge. Prema dijagnozama najbolje je pristajala opisu vrste Lemanea 

 (Sacheria) fucina Sirdt. u/, neke razlike, od kojih ovdje naročito ističem broj 

 i oblik papila, na kojima se nalaze anteridiji. Naša alga ima 3 5. 

 a i 7 papila, koje su mjestimice jako izbočene, dok hi ih prema dijaguozi 

 moralo hiti 2 — 3. Razlika je nadalje i u tome. što naši primjerci nijesu 

 .. i u s e n s i 1)1 e ni e u t a 1 1. enues a la lnisc" već ,,h r u s i| u e m e u t attenues". 

 Osim toga je za našu algu upravo značajna dužina čitavog l'ruktitikativnog 

 dijelu biljke, koja može hiti i preko lio centimetara. Pravi talus biljke odnosno 

 < liantransia-stSiAij nije ini poznat; jer i iza točnijeg pretraživanja sabranog i 

 konzerviranog materijala nisam mogao naći ni traga Chantransid-oblik.il. 



Do boljega sam rezultata došao određujući i proučavajući ovu algu po 

 novijoj monografiji ovoga roda od Atkinsona. :; koji je monografijski obradio 

 vrste Sjeveroameričkih Ujedinjenih Dižava. Atk'inson se pridružuje Sirodotu 

 u razdijeljenju dvaju podrodova: Lemanea i Sachei ta, ali je u prosuđivanju 

 vrsta slobodniji. On daje prvenstvo imenu Sacheria fucina l!ory prema S. /ucina 

 Sirodot. ali zato obuhvaća pod ovim imenom i Sir'odotove oblike: Sacheria 

 iiuitniii//li)s/i Sirdt.. S. riaiđa Srdt. i Lemanea subtilis Ag. Stoga je razloga 

 Atkinsonova dijagnoza opsežnija. Tako su po Atkinsonu za našu vrstu 

 znatne ove oznake: „antherid-papillao plane or prominent u , ,,|>apillae in vertieils 

 ot' two to srvi'ii". a konačno i to. da pri dnu Fruktifikativriog dijela prelazi 

 stoljka naglo u tanji držak (..usuallv peđicelled hv an ahrupt contraction at 

 thč heginning of the Fertile portion"). I uopće, čitavoj Atkinsonovoj 

 dijagnozi pristaje naša vrsta, tek je nešto robustnija. a i duža. Po Atkinsonu 

 je dužina 2 Ju centimetara, dok naša može narasti i preko (»0 centimetara u 

 dužinu. Osobito je značajno razgranjenje! koje se kod izraslih primjeraka počinje 

 otprilike u polovici dužine čitave biljke, kako je to već opazio Sirodot (1. c.), 

 jer na jednom mjestu kaže: ., Kxtretnemeut raiueux. I" axe principals s" el't'aeaut 

 le plus souveut apri's avoir atteint la mi hauteur de la ramirieation". Držao nam 

 naročito potrebnim, da upozorim na ovo razgranjenje, te stoga donosim i foto 

 grafiju prepariranog oksikatnog primjerka (Tabla IV.). Upozorujem konačno osobito 

 na nedostatke Sirodotova ključa za rod Sacheria, i na prednosti A t k 1 11- 



so n o v e obradbe 



At kin soii navodi i četiri varijetete; var. mammillosa, subtilis, rigida i 



• riviand, ali na našu vrstu ne pristaje nijedan od ovih opisa I natoč nekojim 

 Osobitostima FertilllOg dijela, koje sam gore naveo, ne hi se zasada mogao odluriti. 



1 Annales des Scienees nntnrellea: hotnni<|ue. Tomf XVI. 1*72. p. I — 96. 

 Vol IV. 1897., |i. 11. 



A i U i n - n n Mnnograph nf the Lemanenceae "I the United States, Atinals nf Botanv. Vol. 

 IV 1889 1891. p. 177 230, 



