167 



Geuus: Gymnites Mojs. 



Gjrmnites Madjereki Gorj -Kramb. 

 Tab: VI. (III.), tak. VII. (IV.), si. •>. 



1396. '>'. 'Madjereki (j'orjanoVič-Kr'amberoer: Die Fauna des M\isclielkulkes đer Kuna gora 

 bei Pregrada in K ma tim. Verbandlnngm der k. k. geolog. R.-A.. Wien. [>. 204. 



1941. Ovmnites oUiguut Moja., M. Salopek (ex porte): Uber die Cephalopodentaunen der tnifc- 

 tleren Trias von Siiddalinatien und Montenegro.- Abbandlnngen der k. k. geol. R.-A. 

 Wien, p. 25. 



Već je unaprijed bilo nevjerovatno, da će trijadička fauna Kuna-gore imati 

 mnogo novih vrsta, pa to nije ni bila svrha ove rasprave. G o rj a n o vi ć- 

 Kramberger opisao je samo jednu novu vrstu, i to. G. Madjereki. Ta se zanim- 

 ljiva vrsta lako raspoznaje od drugih Gymnita alpinakoga virglorijena, jer se 

 odlikuje dvama redovima lateralnih tvorova. Ipak nije to jedina vrsta roda tiymnites, 

 koja ima dvije čvorne zavojnice. Iz vengenskih naslaga alpinskoga trijasa po- 

 znata je vrsta Gymnites Moelleri Mojs., koja ima dva reda postranih čvorova. 

 Čini se. da se ista pojava ponavlja i u nekih G-j/mnita indijskoga trijasa. 



Dimenzije: I II III 



Promjer 163 mm 190 mm 205 mm 



Visina posljednjega zavoja . . 62 „ 72 „ ea 66 „ 



Debljina „ „ . . 39 „ 



Pupak 51, 65 „ 87 „ 



Zavoji su plosni. neznatno izbečeni. Pupkova je slijena niska i zaobljena, 

 a prema ušću sve je položitija. Tek su na posljednjemu zavoju razvijena late- 

 ralna rebra, a na njima se vide dva reda evorova. koji su otegnuti u smjeru 

 zavojnica. Prva čvorna zavojnica stoji nešto izvan sredine zavoja. Rebra su 

 najjača između zavojnica, a gub ■ se van evorova 



Ova se vrsta ne razlikuje od vrste G. obliquus samo skulpturom kućice 

 nego i oblikom zavoja, koji su u pomenute vrste eliptični. G. Madjereki se tako 

 jasno razlikuje od ostalih vrsta, da nije potrebno još napose isticati te razlike. 

 Ipak valja naglasiti.* da ova vrsta dokazuje, da vrste Gymnite$ meultus Bri/r., 

 (i. Itumboldti Mojs.. ('. obliauus Mojs. i još neke ne možemo pouzdano odre- 

 diti na osnovi unutarnjih zavoja, iiego samo onda. ako je posljednji zavoj bar 

 donekle sačuvan. 



Suturna crta. Na dva primjerka preparirao sam suturuu crtu. koja je naj- 

 bolje vidljiva najednom malenom odlomku. Ako se i ne mogu svi detalji suture 

 s poželjnom taćnoši'u istražiti, ipak je j isno, da se i sutura prislanja uz opise i 

 slike E. MojsisOvicsa o vrstima G. imultus, Humboldti, Palmai i obliauus. 

 Za '». obligUtis veli E. Moj siso vica, da mu je sutura najviše nalik na onu 

 u vrste Gr. Palmai. Do danas nema potanjega opisa i slike ove suture. Kao 

 razliku navodi pomenuti autor, da je izvanjsko sedlo usporedno > prvim po 

 hučn m sedlom. To vrijedi i za vrstu '•'. Madjereki. Ipak valja naglasiti, da se 

 ta vrsta još odlikuje visokim i razmjerno .širokim eksternim sedlom. Znatno 

 više prvo lateralao sedlo nešto je uvinnto, jer je u smjeru zavojnice protegnuto. 

 Sedla su doduše duboko pocijepana, ali nisu u grane razdijeljena. Do pupkove 

 stijene stoje četiri pobočna foba. 



