175 



Ciui se, tla je ova vrsta zastupljena samo s unutrašnjim jezgrama, koje 

 imaju brazde, kako ih je prvi opisao E. Moj si sovica. Dali i jedan veći 

 primjerak pripada ovoj vrsti, ne da se pouzdano ustanoviti. 2 primjerka. 



Ptvchites progressus Mojs. sp. 



1SS2. Pt. proarissus K. Mojsisovics: Die Peplialopoden đer međit. Triaspi'ovinz I. <-. |>. 259., 



Tal. I.VU.. Fig. 4. l>. 

 Literatura u ('. Dienera: (Jephalopođa triadica, I. c. p. 244 



Iz navedene nutarnje jezgre, koje pripadaju valjala vrsti /'/. o/iitlriitHs, 

 nalazi se u ovoj kolekciji još jedan veći i krupniji primjerak, koji je uza svu 

 veličinu sačuvao oblik nutarnjih jezgri prije poinenute vrste. Oblik zavoja, late- 

 i-alna skulptura i lobna crta pokazuju svojstva vrste l't. progressus, koju je u 

 najnovije vrijeme opisao I. Turi na iz Bosne, a ( '. Renz iz trijasa Grčke. 

 1 »imenzije : 



Promjer 50 mm 



Visina posljednjega zavoja . . . . 24 „ 

 Debljina „ „ .... 33 „ 



Širina pupka 8 ., 



1 cio kraja profinjen primjerak. 



Ptvchites Studeri Han. 

 Literatura u C. Diene;ra: Ceplialopoda triadica, 1. c. p. 24ti. 



Skupina r flexuosi" relativno je slabo zastupljena u fauni Kuna-gore. To je 

 s tim čudnije, što je pomenuta skupina, a naročito Pt. flexuosus-Stnderi, najčešća 

 vrsta u alpinskom virglorienu, gdje se pojavljuje u veliku broju primjerak«. 

 Vrste opisane kao Pt. fleocuosus i Stiulfii, s pravom su danas sjedinjene pod 

 skupnim imenom Pt. Studeri. 



I' fauni Kuna-gore nema onih velikih oblika s naprijed zavije. lim rebrima, 

 koje je E. M (i j s i s o v i e -., nazvao /'/. flexuosus. Tu susrećemo tek manje 

 primjerke, kojima promjer rijetko kada premašuje 70 mm. pa im se skulptura 

 i oblik zavoja ponajviše bolje prislanjaju uz one oblike, koji su prije za razliku 

 od l't. ffežuosiis bili opisani kao Pt. Studeri. Ti su primjerci ponajviše koro- 

 dirani i slabo sačuvani. 8 primjeraka. 



Ptvchites cl. gibbus Ben. 

 1HS2. Pt. gibbus Ben., E. Mojsisovics: Die Cephalopoden der mcdit. Triasprovinz, I. c. p. 265. 



Tal. LXV. Fig. 234. 

 Dalja literatura u L\ Dienera: C'ephalopoda triadica. I. c. p. 241. 



l'z /'/. Studeri ističu se još dva deblja, nepotpuno sačuvana oblika, od kojih 

 veći ne presiže 7<» mm. Uni se odlikuju izdignutim pupkom i ravnim lateralnim 

 rebrima. Najveća debljina ljuske je na pupkovu rubu. 2 primjerka. 



Ptvchites striatoplicatus Han. sp. 



Tab. X. (VII.), si. 3. 

 1HH7. l't. striatoplicatus V. Hauer: Hie Oeglialopoden des bosnischen Muscbelkalkes von Han 



Bulog l>ei Sarajevo. 1. c. p. 45. Tal. VIII, Fig. 2. a. I). C. 

 [892. . „ K. Hauer: Neue Kunde aus dera Muschelkalk von Han Bulog bei 



.Sarajevo. 1. c. p. 290. 

 1004. „ „ Hau: A. Martelli: Oefalopodi triasici di Boljevici presšo Vir nel Moute 



negro. 1. C. p. 129. tav. X. l'ig. 8. 

 I<il4. . ' n _ K. Kruus: Oefalopodi Ijuštnrnoifa vapnenca kraj Gacko n Hercegovini, 



1. c. p. 405. 



