180 



U priloženoj skrižaljci nabrojene su 'M vrste faune Kuna-gore. Sve vrste, 

 koje su tačno određene, nalaze se u fauni balkanskih Dinarida, a one, koje su 

 samo donekle određene zbog toga, što su loše sačuvane, poznate su u vrlo srodnim 

 oblicima iz dinarskog trijasa. Samu je jedna vrsta nova, ali i ona pristaje u kolo 

 dinarskih vrsta, pa ima svoje najbliže srodnike u trijasu južne Dalmacije i Crne 

 gore. Rodovi Aretstes i Cladisrites rijetki su u fauni Kuna-gore, pa su zastupljeni 

 samo dvjema najobičnijim vrstama, koje su poznate iz Alpa i Dinarida. Cjelo 

 kupni habitus i sastav faune veoma je nalik na onaj kod Od Drenini u 

 južnoj Dalmaciji. I (inoj Gori ualazimo također isti taj razvoj. Sto više, kad 

 bismo ovu faunu našli mnogo južnije na balkanskom poluotoku, to bi ona posve 

 dobro pristala uz druge faune, koje su dosada iz tih krajeva poznate. Mi bismo 

 tada rekli : „nađosmo jednu veoma osiromašenu faunu buloških vapnenaca", a to 

 i s punim pravom, jer je fauna Kuna-gore tek slab odsjev onoga velikog bogatstva 

 vrsta i rodova, što ih poznajemo iz buloških vapnenaca. 



Naročito nema u Kuna-gori značajnih vrsta rodova: HalUutites, Proteusites, 

 Kelln erites, Pararcestes. 



Uz cefalopode poznate su samo dvije vrste brachiopoda, i to samo u neko- 

 liko primjeraka. Te su vrste značajne za virglorijen, a inače su indiferentne, 

 jer su jednako poznate iz trijasa Alpa kao i Dinarida. 



Proučavajući cefalopodne faune Kuna-gore ne mogosmo dakle potkrijepiti 

 izvode E. llauga o korijenu hallstattskoga pokrova. Odgovor je negativan. 

 Fauna Kuna-gore podudara se mnogo bolje s dinarskim nego sa sjeveroalpiuskim 

 razvojem srednjega trijasa. 



