Nekoje biline dobio sam također od svojih prijatelja, a mladi pregalac te 

 sada već Dr. Fridrich Morton popeo se uz moju potporu dvaput ua Klek, a 

 jedamput na Oštre mjeseca kolovoza, te mi je tako pribrao još neke vrste, 

 na čemu mu ovime izričem toplu zahvalnost. 



Povrh toga pribilježio sam na svima svojim putovanjima mnoge biline, 

 koje bud s kojeg razloga nijesam ubrao, poprimivši ih također u ovu Građu. 



Pribrano gradivo nagomilalo se osobito počevši od godine KS96., kada 

 sam počeo poduzimati podulja botanička putovanja u tolikoj mjeri, da nijesam 

 pored svojih zvaničnih dužnosti mogao dospjeti, da ga znanstveno uredim. Bijah 

 doduše u doticaju s mnogim botauicima, ali se ovi nijesu zanimali baš osobito 

 za hrvatsku floru, već samo za njezine rijetkosti. No medu običnim vrstama 

 bijaše takovih, koje nijesu odgovarale opisima, pa sam stoga bio u dvojbi. U prvo 

 vrijeme slao sam takove na odluku mnogogodišnjemu prijatelju Dru. Vinku 

 Borbašu u Budimpeštu, koji me je, inače kao dobar poznavalac naše flore, 

 dragovoljno izvukao iz neprilike. Njemu imam osobito zahvaliti, što mi je povrh 

 toga označio rodove Rosa, Rubus i Tilia. Poslije njegove smrti upoznadoh se 

 sa Drom. Arpadom pl. Degenom iz Budimpešte, koji se stao živo zanimati 

 za hrvatsku floru. On me u dva navrata pohodi u društvu svojeg pristava Dra. 

 Lengjela pregledavajući čitav moj herbarij kroz više dana. Tom zgodom 

 označio mi je mnoge biline, napose familiju Grami ncae, Cj'peraceae i 

 June, aceae, ispravio nekoje krivo označene i podao mi izdašnih uputa o boljem 

 razumijevanju i shvaćanju) floristike. na čemu mu i ovime izričem svoju duboku 

 zahvalnost. 



Od onda sam poduzeo četiri dvomjesečna putovanja, i to godine 1909., 

 1911., 1913. i 1914. što je zbirku znatno povećalo. 



Po uputi Dra. Degena obratio sam se na H. K. Zahna u Karlsruhe, 

 znamenita poznavaoca roda Hieracium. On se dragovoljno prihvati označi- 

 vanja mojih mnogobrojnih runjika i pronađe medu njima nekoliko novih vrsta. 

 Ja mu ovime na uloženom trudu najtoplije zahvaljujem. Još su me pomogli 

 Wagner Janos i Dr. Szabo Zoltan, oba iz Budimpešte, označivši mi 

 prvi nekoje dvojbene Centa ureae (među njima 2 nove vrste), a potonji nekoje 

 Knautiae. I ovima neka je ovim putem izrečena moja osobita zahvala. 



Zbirka (herbarij) sastoji se od 240 svezaka sa 28.000 brojeva, uloženih 

 u bijeli imperijal folio papir. Od ovog broja otpada po prilici 25.000 brojeva 

 na Južnu Hrvatsku, ostalo pak na Sjevernu Hrvatsku, Slavoniju, Dalmaciju i 

 Istru. Moju zbirku nabavio je sveučilišni profesor g. l>r. Vale Vouk za 

 botanički zavod u Zagrebu, gdje se već u pohrani nalazi. Njemu sam također 

 vanrednu zahvalnost dužan, jer je uložio mnogo truda za nabavu iste te tako 

 ju spasio od neminovne propasti. 



Područje, kojim se bavi Građa, jest u botaničkom pogledu još slabo poznato. 

 h. Gornje Krajine i Banovine nalazimo u literaturi malo navoda, od Velebita 

 nam je poznat jedino centralni dio. i to neki pojedini vrhovi, a od hrv. Primorja 

 okoliš Rijeke. Bakra i Senja te Karlobag. Isto tako su neznatno ispitani predjeli 

 između Save i Kupe, a za Veliku i Malu Kapelu ne možemo također mnogo 

 kazati. ovoj su pak Građi primjereno zastupana sva mjesta i znatnije visine. 

 Velebit od Vratnika do Sv. Brda obilno je pregledan, i navodi se 46 vrhova, 

 od kojih se samo Visočica, Višerujna, Badanj, Debelobrdo, Vaganski vrh, Malovan 

 i Sv. Brdo napominju u „Flora oroatica" dotično u „Vegetationsverhaltnisse von 



