136 



Plješivica, Orlovac; Glina, Pogledić, Topusko; Ribnik. Planina, Dubovac, 

 Luščić, Kozjača, Debela Glava, Vinica, Vukmanić, Krnjak, Slunj, Mrzlopolje, 

 Zdenac, Košare, Ogulin, Skamnica, Žutalokva; Delnice, Modrn.se. Simunić 

 selo. Crni vrh, kod Prošćanskog jezera; Oštarija; Novi, Senj. 



officinalis L. var. Columnae Pas = P. Columnac Ten. = P. 

 suaveolens Bertol. = P. corđifolia Kit. non Ruprecht. = I', 

 diseolor Schur non Leyb.Klek, Bjelalasica, Begovo razđolje, Đragomalj, 

 Risnjak, Modru.se, Bazvala, Velo Tići, Breze, Mošunje; Dundović, Pođi 

 povrh Jablanca 20. travnja 1913. u najljepšem cvijetu; djevojke kitama 

 ovog cvijeta u ruci polaze u crkvu; u Jablanca zovu je „ jagančin", Goljak, 

 Plješivica 1449, Satorina, Rusovo, Velinac, Budakovo brdo, Kiza, Metla, 

 Visočica, Badanj, Višerujna; dolina Skurinje i Rječine; na Francikovcu 

 više Senja. 



Kitaibcliana Schott. = P. viseosa Kit. = P. integri i'olia Vis. 

 non L. Pregleda radi bilježim sva dosada meni poznata staništa ove zani- 

 mljive biline, i to: Pečnik, Klek, M. Klek 1. Morton, Potklek 1. Kugy, 

 Kozjak 1. Kiimmerle, Soline, Bačić kuk, Visibaba 1158, Alaginac, Ljubičko 

 brdo, Sladovača, M. Sadikovac, Kuk 1205 u Raminu koritu, Pasji klanac, 

 Siljevo brdo, Miljkovića krug, Pavelić, Saljev i Krivi kuk, Sugarska duliba 

 Plana, V. i M. Stolac, Panas, Debeli kuk, Stružni vrh, Samar, Visočica, 

 Badanj, Višerujna, Buljina, Babino jezero, Babin, Vaganski i Kitaibelov 

 vrh, kota 1637, 1735 i 1658, Segestin, Malovan, Sijaset, vrelo Spikanovac, 

 Solila, i Sv. Brdo. 



Otprije sam objelodanio 32 strništa, a sada navodim 12 novih. 1 



Od ova 44 staništa osim Potkleka i Kozjaka, sva su ostala u muni 

 herbaru pohranjena. 



Nijesam je našao u južnom Velebitu, niti u Pljcšivičkom gorju, a niti 

 je dosele opažena na Kapeli. U Velebitu raste od Kozjaka sve do Sv. Brda, 

 ali je najviše i najbujnije nalazimo u okolini Oštarije, osobito U području 

 Sugarske dulibe, mjestimice dapače u izobilju. Pečnik i Klek odvojena su 

 stanovišta, i ne bih mogao protumačiti uzrok toj pojavi, van da su ptice 

 sjeme raznesle. Kad bude Kapelsko gorje točnije proučeno, znat ćemo 

 stalno, ima li zbilja dodirnih točaka između ova dva razdaleka staništa. 



Ovaj jaglac našao sam na južnoj strani Kleka, vazda na sjevernoj strani 

 medu pukotinama dotičnih staništa u rpaina još sa lanjskim prezimi jelim 

 lišćem. Najsjevernija točka jest Pecnik dotično Kozjak planina za Velebit, 

 najzapadnija Soline 1267 kod Oštarije, najistočnija i najjužnija pak Sv. 

 Brdo. Najniže stanište je Pečnik sa 350, a najviše Babin vrh 1738 (prije 

 zvan Debelo brdo i Malovan) s oko 1700 metara nadmorske visine. Glavnu 

 sjedište ove biline računamo između 1250 — 1600 metara. 



Njezine biline pratilice jesu malne na. svakom staništu različite: drugoja- 

 čije u Pečniku, drugojačije na Kleku, a drugojačije na različnim mjestima 

 Velebita. Nabrajanje istih predaleko bi me odvelo, pa ili stoga izostavljam. 



i Die Stanđorte đer Primala Kitaibeliana Schott. M. bol lap, Bnđapeal 1904. U Sugarskoj 

 liiilil.i. Prilog k poznavanja Elore Velebita. Glasnik lav. nar, drnfitva. Zagreb 1911. 



