225 



dakle Se n on u. Ova dosta uska. zona Senona isprekidana je tamnijim sivim 

 i smeđim rudistnim vapnencima donjeg odjela gornje krede, koji su na mjestima 

 kao n. pr. na cesti kod Selca 1 , pa cestom iznad Smrike nedaleko Kraljevice, 

 i ispod Banskih Vrata na Sušaku u izmjeničnom položaju sa slojevima svijetla 

 dolomita. Kao najgornji član gornje krede jesu kršnici svijetle boje, koji su 

 vezani sad jače sad slabije ružičastim zamazom kao kod Novoga, Crikvenice, 

 Sv. Jakova i Kraljevice, dok u Bakarskom zalivu dolaze kršnici bijelog jedrog 

 vapnenca na sjevernoj strani Pte. Kavranić utopljeni u intenzivno ružičast 

 zamaz. Prema gore prelaze ovi kršnici u alveolinske bijele jedre vapnence, a 

 prema dolje u bijele rudistne vapnence Senona. Sve ove tvorevine gornje krede 

 brazde u glavnom smjerom NW — SO prema NO, a uz to glavno brazdenje ima 

 i različnih otklona kao primjerice na cesti prema Selcu, o kojima kaže D r. 

 S c h u b e r t 2 ovo : 



„Litngst dieser Strasse ist recht gut cin antiklinakr Baii zn erkenncn, anfangs Nordostein- 

 lallen, umi erst ivo auf die kalilen- Karstflachen die dicht bewaldete Kiistenzone folgt, ge\valirt 

 man deutlicli siidwestliches Einfallen der Kreideschichten". 



Sve ove tvorevine paleontologijski su slabo karakterizovane, pa osim 

 prereza rudista dolaze još prerezi Radiolita, Chodrodonta munsoni 3 i Nerinea 1 , 

 što je razlogom, da je provedba točna članjenja gornje krede u poznate odjele 

 vrlo teška i nejasna. Sjeveroistočna suvisla zona krednih tvorevina stratigrafijski 

 je donekle raznoličnija od jugozapadne. I ovdje dolaze tvorevine gornje krede 

 u svim sastojinama kao i u jugozapadnom ogranku, pa se protežu uz strmo 

 odlomljenu zonu od Povila diljem lomnoga ruba prema kapelici Sv. Antuna 

 iznad Križišća, odakle se uzdižu na krednu visoravan preko HRELJIN VRHA, 

 TOČILA, VETENICE do Grobničkoga polja, a odavle dalje prema sjeveru. Te 

 tvorevine u svojoj jugoistočnoj protezi šire se nešto preko lomne zone, prelazeći 

 na samu visoravan iznad Vinodola, pa tako stupaju u direktnu svezu sa 

 tvorevinama donje krede. I brazdenje je ovih slojeva NW — SO padajući prema 

 NO, no uslijed višestrukog loma slojenost je prilično nejasna, pa se može motriti 

 samo na nekim mjestima. Značajan je ovdje odnos između gornjokrednih tvorevina 

 i onih eocena. Značajka se ta očituje u obratnom poretku slijeda slojeva, što 

 nas upućuje, da su ovdje starije naslage gornje krede prebačene preko mladih 

 naslaga eocena. Gore pomenuta raznoličnost obih ogranaka sastoji se u tom, što 

 ovdje dolaze, izuzev gor. kređne naslage, još i donjokredne tvorevine. Sedimenti 

 donje krede sastoje se pretežno od tamno sivih i smeđastih vapnenih kršnika, 

 zatim od dolomitičnih, bituminoznih brečastih vapnenaca iste boje, s ulošci ma 

 dolomita nešto svjetlije boje. Ove su tvorevine bez ikakovih paleontologijskih 

 oznaka, a odlikuju se svojim jako rastrošenim oblicima, pa su, poput sličnih 

 tvorevina Velebita i Like, posve gole i neošumljene. Slojenost se obično vrlo 

 teško razabire, no po svemu bit će da je i ovdje brazdenje NAV — SE padajući 

 prema NE. Smjer ovoga padanja s obzirom na smjer padanja Jurskih tvorevina 

 ovoga okoliša, koje tvorevine imaju posve protupadau smjer, značajan je za 

 genezu krednih slojeva, kao i za tektoniku onog okoliša. 



' Dr. R. Schubert: NOrđliche Adria. p. 162. Berlin 1912. 



2 3 „ „ „ „ „ p. 162, 163. Berlin 1912. 



1 Dr. Kadić, D r. Kor ni os u. D r. Vogl: Die geolog. Verhaltnisse dea ung.-kroat, 



Kiistenlandes zwischen Fiume nnd Novi. Jahresbericht d. kgl. ung. Reichsanst. Eiir d. J. 1910. 

 p. 345. 

 PRIRODOSLOVNA ISTRAŽIVANJA sv. 16. 15 



