234 



postanak svih dosele spomenutih dolina urušanjem spiljskih tavana Ne poričem, 

 da ima dolina, kuje bu tim načinom nastale, jer srao spomenuli, da su naše 

 poprečne doline uglavnom tako postale, no za dolinu VINODOLA vidjeli smo 

 da je nastala usjedanjem dolinskoga dua. Prema tomu je dolina Vinodola baš 

 protivnim učinkom stvorena no što drži Dr. Vuksan. Autoru je samo urušanjem 

 spiljskih tavana protumačiva ona silna masa kamenoga kršlja, pijeska i terra 



kuja se nalazi danas na dolinskom dnu Vinodola. Poznajući geologiju hrv. 

 krša mogao je pisac na prvi mah vidjeti, da u kršu ima još i drugih faktora 

 no što ih on spominje, koji su u stanju kamene mase smrviti i razrušiti. Da 

 su mu bile bar donekle poznate tektonske prilike Vinodola, bio bi vidio, da je 

 tektonika uzročnik one silne rastrošenosti, i da je masa onoga ruševnog materijala 

 djelo tektonike. Pošto je dolinsko dno usjelo, jasno je, da je uslijed velikog 

 tlaka na loranim rubovima stvoreno vrlo nmogo kamenoga kršlja, koje je imalo 

 tendenciju ispuniti dolinsko dno. Meteorne vode pripomogle su tome procesu, 

 pa su snašale s bokova doline ruševni materijal u dolinu, uslijed česa Be u 

 dolini nakupila upravo nevjerojatna množina ruševinskog materijala. Proces taj 

 zbiva se u tom kraju i danas, pa se može vrlo lijepo pratiti na sjeveroistočnoj 

 strani doline t. j. diljem glavnoga loma. Ako Dr. Vuksan uoči sve okolnosti, 

 onda će uvidjeti, da prof. Cvijić nije imao ništa krivo, kad je rekao, da 

 rečeni materijal potječe od naplavina, nego naprotiv Dr. Vuksan posve je površno 

 poznavao geološke prilike Vinodola, tumačeći sve s urušanjem spiljskih tavana, 

 pa i ondje, gdje je nemoguće pomisliti eksistenciju spilja uslijed strati grafijskih 

 nepovoljnih odnosa. Nadalje bi autor pomnijim motrenjem bio vidio, da grad 

 Bribir ne počiva na nikakovoj stijeni s tavana spilje, jer bi ista logično morala 

 biti ili od krednih vapnenaca i kršnika ili pak od alveolinskih vapnenaca. 

 Naprotiv grad Bribir počiva na ploči kršnika, koji je nastao od ruševinskog 

 materijala, koji je materijal nastao za vrijeme gorskoga loma, a koji je materijal 

 uz .sudjelovanje meteornih voda bio slijepljen u diluvijalni kršnik. Ovakovih i 

 sličnih pogrešaka u nepoznavanju geologijskih fenomena puna je Vuksanova 

 radnja, pa bi mi suviše prostora, a i vremena oduzelo, da na sve netočnosti 

 pobliže odgovorim. 



Dolina Vinodola dijeli se razvodnicom kod Podgore na dva hidrografijska 

 područja. TI prvo područje pripada prostor Drivenika potoka ili Vinodolske 

 Rječine sa svojini pritocima, a u drugo područje dolina Novoga dotično Velo i Malo 

 polje s periodičnim potokom Suhom ili Bribirskom Rječinom. Potok DRIVENIK 

 ili VINODOLSKA RJEČINA izvire u NW kutu doline protječe uzdužnom 

 dolinom do podno ruševina grada Badan, odakle naglo zakreće prema jugozapadu 

 probijajući gornjokredne uaslage, između gradine Badan i ruševina kapelice 

 Sv. Trojice. Odavle protječe kao potok DUBRACINA kroz prodornu dolinu i 

 izlijeva se podno Crikvenice a more. Ova poprečna dolina Dubračine potoka u 

 bitnosti svojoj istoga je karaktera kao i ona Rječine, Martinščice i Bakarskog 

 zaliva s tom razlikom, da joj se smjer nešto otklanja prema jugoistoku. Peri- 

 odički potok Suha ili Bribirska Etičina izviri' zapadno od selaPodgora i teče smjerom 

 prema 30, a slijeva Be u more tik ispod Novoga. U svom gornjem toku protječe 

 kroz tvorevine Fliša, pa zato i obiluje vodom, dok mu je srednji i donji tok na 

 granici alveolinskih numulitnib vapnenaca i Fliša, pa se uslijed toga voda postepeno 

 gubi u pukotinama alveolinaskih vapnenaca, tako. da je za malog vodostaja taj dio 

 toka bez - urno za jačih oborina ispunja Be ovaj dio potoka bujicom vodom. 



