235 



Poprečni lom, koji je stvorio zaliv novljanski, nije došao do onoga izražaja, 

 kako se to dogodilo kod prijašnjih poprečnih lomova, jer ovdje cijeli puko- 

 tinski sistem dolazi posve blizu do mora, a starije tvorevine krede gotovo 

 su posve usjele pod razinu morsku. Ostatak ove kredne zone očituje se u uskoj 

 crti krednih tvorevina oko Fraterske glavice do podno ruševina grada Lopara. 

 Svakako je kređna zona bila nekada znatno razvijenija i zatvarala je potpuno 

 obalu kao i na drugim mjestima Primorja, što jasno svjedoči otočić Sv. Martina. 

 koji je izgrađen od istih senonskih vapnenaca kao i Fraterska glavica. Taj je 

 otočić, kako kaže Dr. Kor m os 1 , zadnji svjedok suvislosti između Fraterske 

 glavice kod Novoga i Pta. M. Magdalena kod Povila, a rezultanta usjedanja 

 senonskih vapnenaca u toni okolišu bila je, da su alveolinski i numulitni vapnenci 

 došli neposredno do morske obale, na prostoru južno od LOPARA do sjeverno 

 PTA. ST. MAGDALENA. 



Sjeveroistočna lomna zona vanreduo je strmo odlomljena, pa se s obzirom 

 na dolinsko dno njena pozadina uzdiže do zamjeme visine. Na mjestima je jako 

 strma i isprekidana, uslijed česa je bez kultura, kao i donjokredna pozadina, 

 pa se tim jače doima pitomost cijelog dolinskoga dna Vinodola. Uz ovaj glavni 

 lom dolazi u tvorevinama gornje i donje krede po više paralelnih lomova, a sve 

 ove tektonske sile razlogom su, da je cijeli materijal toga kraja vrlo zdrobljen 

 i s kršen, pa je jasno, da se na rubovima stvorila sila ruševinskog materijala, 

 koji se i danas tamo stvara. Taj ruševinski materijal snašale su meteorne vode 

 u dolinu, a odavle prema Novome, gdje je bio staložen na Velom i Malom polju 

 u znatnoj debljini. Na mjestima je ruševinski materijal zaostao, bio je naknadnu 

 slijepljen crveno-smeđim zamazom u kršnik, pa ga kao takova susrećemo na 

 više mjesta diljem Vinodola. (Bribir, Sv. Kuzam itd.). Svi su ovi kršnici diluvijalnc 

 starosti, pa su posve analogni kršnicima oko Jablanca, Karlobaga i drugih mjesta 

 Primorja. Ove od diluvijalnih kr.šnika izgrađene grebene valja nam dobro razli- 

 kovati od grebena, koji dolaze kod Franovića, Drivenika i Sv. Kuzme kod Bakra, 

 jer ovi potonji pripadaju senonskim vapnencima i kršnicima. Na mjestima nalazimo 

 oko njihova podnožja i krpa diluvijalnih kršnika. Po svome morfološkome 

 karakteru ovi su grebeni gorske strši, koje su zaostale kod usjedanja dolinskog 

 dna, a od važnosti su za tumačenje, jesu li tvorevine krede i eocena zajedno 

 usjele. ili je pak eocen bio taložen, nakon što je već postojala kredna uvala, i 

 onda naknadno bio poremećen. Pošto u tom pogledu nijesam još dovršio istra- 

 živanja do kraja, o tome ću drugom prilikom iznijeti svoje konačno mišljenje. 



Rekli smo, da je velika lomna zona na prostoru od Novoga do Senja zašla 



duboko pod razinu morsku, a očituje se na jugoistočnoj strani jasno nastavkom 



u prodoru starijeg kristalinskog kamenja Senjske Drage. Prodorom Senjske Drage 



dolazimo u direktnu vezu s tektonikom Velebita, pa je prodor Senjske Drage 



posljedica tektonskih odnosa, koji su se zbili na NE rubu Velebita, gdje je NE 



krilo Velebita usjelo gotovo za 10<X) m. U vezi s time, kako kaže F. Ko eh 2 , 



„bilo je istočno Gračaca, na rubu naborine Cemernice i Dabašnice, ovo spuštanje 



zaustavljeno i natrag bačeno, uslijed česa je istodobno s usjedanjem na NE 



podnožju Velebita došlo do rastrganja i prodora gorske ploče ili pokrova u 



paralelnom smjeru od Mazina-Udbine-Bunića-Otočca do Vinodola". Efekt ovih 



tektonskih pojava jest prodor Stirovače i Senjske Drage u jednu ruku, a u 



1 D r. T. Korm os: oie der Kiiste zugewendete Lehne der Grossen Kapella awischen Novi 

 i-.inl Stalak. .Tahresbpricht d. k. ung. geol. Beichsant. far .Talir 1913. p. 72. u. 73. 



- V. Ko eh: Pregledna karta Hrvatske i Slavonije, list (Jračac-Ermaui p. 2«. Zgli. 1921. 



