237 



Dolina Drage golemu je djelo đenuđacije ff svezi s pojavama tektonike, 

 gdje je denuđacija napredovala na mjestima za gotovo 4—500 111 duboko, dok 

 je došla do današnjega dolinskoga dna dotično de pofiritne mase. Od mosta kod 

 Sv. Križa pa do Senja proteže se drugi dio doline t. j. onaj prodorne ili poprečne 

 doline. Smjer ove doline gotovo je 0-W, a prolazi gotovo u cijeloj svojoj protezi 

 kroz vrlo istrošene jurske vapnence. Tik pred mostom kod Sv. Križa prelazi 

 preko bore lias-vapnenea, koji se, od Borova posve ustrmljeni, povlače na Orlovo 

 Gnijezdo. Cijela prodorna dolina djelo je erozije voda iz doline Drage i okoliša 

 u društvu s tektonikom, pa je u svom prvobitnom obliku Kriški potok s vodama 

 iz cijeloga okoliša imao karakter spiljske rijeke, a taj karakter ima i danas 

 s tom razlikom, što je bazu premjestio dublje podzemno, ponirući već pred 

 Sv. Križem. Silna eroziona snaga nekadašnje spiljske rijeke uzrokovala je podu- 

 piranje i urušavanje postranih dijelova pećine, dok konačno nije došlo do urušanja 

 spiljskoga tavana, a time je i stvorena konačno prodorna dolina Sv. Križ-Senj. 

 Da je množina vode nekadašnjega Kriškoga potoka bila u diluviljalno doba 

 znatno veća no danas, dokazom su diluvijalni kršnici diljem Senjske Drage sve 

 do podno Oštroga, koji na nekim mjestima leže u dosta znatnoj visini iznad 

 današnjega dolinskog dna. Duljina ovog velikog erozionog prodora iznosi od 

 Sv. Križa do Senja 5 km, a širina varira od nekoliko metara u početku doline 

 do 4 — 500 m, kao najširega mjesta kod senjskoga groblja. 



Već sam u početku bio spomenuo, da je Dr. Terzaghi na te miju krivih 

 stratigrafijskih podataka došao i do krivili tektonskih i hidrografijskih zaključaka 

 u opsegu Senjske Drage. U svojoj radnji „Beitrag zur Hy drographie und 

 Morphologie des kroatishen Karstes 1 na str. 329. iznosi detaljnu geološku 

 karticu doline Drage. Prema datima označenima u toj kartici bila bi Draga i 

 njen bliži okoliš izgrađen samo od tvorevina triasa i eruptivne mase. Triadička 

 oznaka za cjelokupne tvorevine Drage datira iz stare literature, pa se iste 

 pogrešno držao i Dr. Terzaghi. Uočimo li si. 1. i isporedimo li oznaku tvorevina 

 Drage prema oznakama Dr. Terzaghi-a, vidimo, daje razdioba njegova neispravna, 

 pošto on ozuačuje 1. diploporne vapnence kao „hellblauer, korallenfiihrender 

 guttensteiner Kalk;" 2. glavni dolomit označuje dva puta različno, i to jednom 

 kao „gelbliclnveisser sandiger Kalk, z- T. dunkel und bituminos", a drugi put 

 kao „grauer, mit weissen Adern durchsetzter dichter Dolomitkalk" ; 3. tanko 

 pločaste liasvapnence Borova i Orlova Gnijezda, označuje kao „duukelblau- 

 schwarzer Guttensteiner Kalk mit viel Gastropoden" ; 4. Raibl-naslage označuje 

 kao „dunkelroter, harter Melaphvrtuff und helleres Konglomerat mit blassblauem 

 Kalksteingerolle. Mit diinen Sandsteineiulagerungen". Uz ovo krivo članjenje ne 

 odgovara ni raširenje pojedinih stratigrafijskih elemenata. Tako je primjerice 

 okoliš oko crkvice sela Vratnik izgrađen od tanko pločastih lias-vapnenaea 

 s ulošcima dolomita, a nipošto od Guttensteinskih vapnenaca, melafirnih pršinaca 

 i pješčenjaka, kako označuje autor na prije spomenutoj geološkoj kartici. Ovo 

 pogrešno članjenje stratigrafijskih elemenata Senjske Drage zavelo je pisca i u 

 tektonici na stramputicu. jer on konstatuje četiri pukotine, uz koje se zbilo 

 usjedanje, a zaostala je dolina Drage kao gorska strš. Jednim profilom na str. 

 330. predočuje nam pisac rečene tektonske odnose. Ne znam, je li autoru uspjelo 

 u rečenom profilu to prikazati, no rekao bih, da nije, jer iz toga profila no 

 možemo si stvoriti predodžbu strši, a još manje razumjeti onaj poredak strati- 



1 Mitteilungen aus đem Jakrbuche đ. k. ung. geol. Reichsanst. JJ. XX. H. 6. 



