243 



Meereskilste und dio Hiihle von Novi". Mittheil. der ung. geogr. 

 Ges. Vol. XXXVIII. Hft. 6—10. 1910. Osim ovih navedenih opisa ima po 

 različitim našim starijim časopisima opisa nekih pećina, no pošto su to više 

 manje putopisne i turističke crtice, ne ću ih niti napominjati. 



Nijesam naumio provesti nikakovu klasifikaciju pećina ovoga kraja, kako 

 to nijesam učinio niti u pređašnjoj radnji o pećinama plitvičkog okoliša, nego 

 ću prikazati pećine onim redom, kako nastupaju jedna za drugom od izvora 

 Rječine do Senja. Činim to s razloga, što kanim ponajprije proučiti ako ne sve, 

 a ono bar dobar dio spilja hrv. krša, pa tek na temelju brojnih i točnih studija 

 pristupiti razdiobi naših pećina, da tako dobijemo preglednu sliku postanka i 

 razvitka naših pećina. Činim to i radi toga, što bih se prigodom razdiobe morao 

 dotaći i hidrografije krša, koja je u uskoj i nerazdruživoj svezi s pećinama, i 

 tako pristati bilo uz koje od dosele poznatih tumačenja (Grund, Cvijić, Katzer 

 i t. d.), što se nikako ne slaže s mojim dosele stečenim nazorima i iskustvima 

 o hidrografiji hrv. krša. Da tome zasada izbjegnem, držim se, kako spomenuh, 

 nastupanja pojedinih pećina od izvora Rječine do Senja. 



Pol u pećina RJEČINA. Polupećina ova zapravo ne spada u ovaj niz 

 pećina, jer je posve izvan našega kraja Rijeka — Senj. No pošto smo je već 

 spomenuli u tektonskom i hidrografskom dijelu, gdje ima važnu ulogu, spomeuut 

 ćemo je i na ovom mjestu. 



Tik ispod kote 606 na južnom podnožju gorskoga ravnjaka Brgulec 

 odlomljena je kređna stijena gotovo okomito i usjek za 300 m. U zapadnom 

 dijelu toga dolinskoga loma puklo je zjalo, koje vodi u 6 m široku, 4 m visoku, 

 a 8 — 10 m dugu polupećinu. (Tabla II. si. 1.) Iz dna pećine izbija velikom 

 snagom voda podzemnica, koja, ostavljajući polupećinu, teče dalje kao potok 

 Rječina. Za ovu polupećinu kažu tamošnji stariji ljudi da potječe tek od kata- 

 strofalnog potresa kod Klane g. 1870, pa je prema tomu i izvor Rječine na 

 tom mjestu od toga vremena. Rječina je navodno prije toga izvirala ispod vrha 

 Pojavorje, od kojega se za vrijeme klanskoga potresa odvalio dio i zasuo 

 prvobitno vrelo Rječine. Ovaj navod spominje i D. Hire u svom Hrvatskom 

 Primorju na str. 82. 



Prema tomu je polupećina djelo tektonike uzrokovane potresom, gdje je 

 uslijed jake oscilacije kore zemaljske došlo do stvaranja polupećine. Da je 

 rečena oscilacija dubljega karaktera, a ne samo površinskoga, dokazom je to, 

 što je duboko ležeća vođa podzemnica, koja se nalazi pod velikim hidrostatskim 

 tlakom, proslijedila novo stvorenom pukotinom svoj put u polupećinu, gdje u 

 obliku jaka Veaucluse vrela izbija na dan. Polupećina se nalazi u tvorevinama 

 gornje krede, kako je i cijeli njen okoliš izgrađen od istih tvorevina, koje 

 prema jugozapadu graniče s tvorevinama eocena. Ostale pojedinosti spomenute 

 su u tektonskom i hidrografijskom dijelu, pa ih ne ću ovdje isticati. 



Pećina OREHOVICA. Tamo, gdje cesta Rijeka-Grobnik kod Orehovice 

 čini pravi kut odvajajući se prema sjeverozapadu, nalazi se s lijeve strane ciste 

 put prema Zakaljskom paromlinu. Idući tim putom kojih 300 m, nalazimo na 

 desnoj strani toga putića ulaz u pećinu Orehovicu. U samu pećinu vođi onizak, 

 na gotski sveden ulaz (Tab. III. si. 1.), koji je 160 cm širok, a 140 cm visok, 

 pa je s vanjske strane obrastao gotovo sav bršljanom, a okrenut je prema jugu. 

 Kada smo prošli nekoliko koračaja od ulaza prema N, suzuje se pećina naglo 

 tako, da je široka 38 — 40 cm, a visoka do 60 cm. Od toga uskoga i niskoga 



