245 



Rječine u alv.-numulitne i kredne vapnence prestao je hodnik da bude odvodni 

 kanal Rječine, pa je kroz njega tekla samo voda za vrijeme jačih oborina. Pošto 

 je položitost hodnika vrlo slaba prema Rječini, i odnosne su vođe lagano protjecale 

 i na tom svom putu staložilo prije spomenuti vapneni mačak. Tako je i cijela 

 pećina poprimila lagano današnji svoj oblik. Sasma analogne prilike, koje su 

 još u razvojnom stadiju, možemo pratiti u današnjem razvoju Rječine, i to 

 neposredno ispod Žakaljskog mosta, gdje se u alveol.-num. vapnencima nalaze 

 slična dva kanala, kroz koje za vrijeme jakih vodostaja protječe Rječina. (Tab. 

 II. si. 2.) Uslijed prilično tankih stijena u stropu pećine nije temperatura pećine 

 niska, pa varira prema vanjskoj tek za nekoliko stupanja. Tako je u svibnju 

 1914. iznosila 14° C. 



JUSTINOVA pećina I. Na cesti Sušak-Oreho vica, ispod Banskih vrata, 

 nalazi se kuća g. Justiita, poštarskog poduzetnika, iza koje je veliko dvorište, 

 kojemu je u zaleđu visoka stijena debelo slojenih alveolinskih vapnenaca. Prigodom 

 proširenja dvorišta bili su ti alveol. vapnenci otkopani, i tom se prilikom naišlo 

 na dvije pećine. Pošto se nalaze u dvorištu, koje je vlasništvo g. Justina, označio 

 sam te dvije pećine imenom Justinova pećina I. i II. 



JusiinovoL /peć I. 



Vltllialni t>. 



jr" 



=1 



Slika 5. 



Justinova pećina I. nalazi se u stijeni 4 m visoko od dvorišta s ulazom, 

 koji je 3 m širok, a 320 cm visok i okrenut prema zapadu. Cijela pećina u 

 dužini od 24 m 60 cm ima karakter pećinasta hodnika sa širinom od 240 do 

 380 cm i visinom od 190 cm do 4 m (vidi si. 5.). Smjer je pećine početno 0-W, 

 no kasnije se otklanja nešto u smjer SO-NW, a da konačno opet zadrži svoj 

 prvobitni smjer 0-W, dakle smjerom pukotine, koja teče gotovo okomito na 

 smjer brazdenja slojeva. Pukotina se djelovanjem protječućih voda i vode nakapnice 

 postepeno raširivala, a kad su tekuće vode prestale protjecati pećinom u smjeru 

 prema Rječini t. j. u pećinu^ kojom je Rječina protjecala, nastupila je u razvoju 

 pećine nova faza njezina razvitka t. j. ispunjavanje pećine sigastim tvorevinama. 

 Kako voda nakapnica u ovom slučaju protječe kroz vrlo debele slojeve alveolinskih 

 vapnenaca, na tom je putu imala dosta prilike, da izluči dovoljne količine kalcijeva 

 bikarbonata, iz kojega se postepeno u obliku siga i sigastih prevlaka iskristalizirao 

 kalcijev monokarbonat (CaC0 3 ). Ova faza u razvitku pećine traje još i danas, 

 no u vrlo maloj mjeri, pošto voda nakapnica dolazi tek tu i tamo po pećini. 

 Pećina je prema množini i debljini nekojih siga prilično stara, na što nas upućuje 

 osobito vrlo debela prevlaka sige u podu pećine. Ilovine i kamenog kršlja ne 



