249 



velike istrošenosti gornjo-krednih vapnenaca, koju su uvjetovale različne tektonske 

 sile, o kojima smo već govorili u tektonskom dijelu. Iz prve dvorane ulazi se 2 m 

 60 cm širokim, 56 cm do 78 cm visokim prolazom u dalju prostoriju dugu 27 m 

 50 em, 6 m 20 cm do 7 m 60 cm široku, a do 2 m 80 cm visoku. (SI. 8.) Ova 

 prostorija ide smjerom O — W, pa se svršava hodnikom 5 m 20 cm dugim, 98 em 

 visokim, a oko 1 m 40 cm širokim, koji vodi u zadnju prostoriju 21 m dugu, 1 m — 

 3 m 80 cm široku i 1 m — 2 m 60 cm visoku. Zadnji dio ove prostorije otklanja se u 

 dužini od 6 m od prvotnog smjera — W, pa zauzima direktno smjer N — S. Uočimo 

 li pobliže cijelu pećinu Urinj, vidimo, daje ona djelo u prvom redu tektonike, a 

 tek sporedno je bilo djelovanje erozije i korozije. Mi nalazimo ovdje dvije vrste 

 pukotina, od kojih glavna pukotina ide smjerom — W, dakle gotovo okomito 

 na smjer brazdenja slojeva, a zatim dvije pukotine smjera N — S, t. j. okomito 

 na prvašnju pukotinu' Uz ove pukotine dolazi još jedna, koja siječe glavnu 

 pukotinu smjera — W pod kutom od 24 stupnja, a koja je od znatne važnosti 

 za sekundarnu izgradnju pećina. Po današnjem stanju pećine jasno se razbiru 

 dva važna momenta, i to: 1. da je nekadašnja pećina Urinj bila gotovo za 

 polovicu uža od današnje njezine širine, pa je bila u tom stadiju bez vode ; 

 2. da je njezin današnji desni dio znatno mladi po svom postanku od lijevog 

 dijela. Prvotno stanje pećine jasno se razbira iz današnjega prvog dijela pećine 

 i lijeve strane druge polovice pećine. U tim dijelovima nalazi se svuda tvorevina 

 siga, koje su raširene po stropu po postranim stijenama i po podu pećine, sve 

 do njenoga svršetka. Na svodu druge polovice pećine t. j. dijela, u kojem nastupa 

 voda, vidi se jasno, dokle je sezala prvotna pećina, jer su ovdje tvorevine sige 

 u ravnoj crti odlomljene, kao da su odsječene. Uza tu crtu siga protezala se 

 prvotna desna strana pećiue, pa .je cijela pećina bila nalik na spiljski hodnik, 

 koji je bio vrlo uzak, jer je na mjestima bio širok do 60 cm. Tek djelovanjem 

 tektonskih sila, koje su u nedalekom okolišu bakarske tvornice cementa prouzročile 

 onaj kaos u izmjeni eocenskih i krednih tvorevina, stvorena je nova pukotina 

 u smjeru NWN — SOS, uzduž koje je prvotna desna strana pećine usjela za 

 6 — 8 m duboko. Posljedica toga bila je, da je u pećinu navalila voda podzemnica 

 u društvu s morem, pa danas nalazimo taj dio pećine ispunjen brakičkom vodom. 

 Stijene su u tom dijelu pećine posve prazne t. j. bez siga, a današnja desna 

 strana toga dijela pećine posve je okomita, pa' se na njoj jasno zapažaju gorska 

 zrcala kao vidljiv znak tektonskog djelovanja. Dubljiua vode je gotovo u cijelom 

 tom dijelu pećine oko 6 m 20 cm, a temperatura vode iznosila je u travnju 

 1914. 9 st. C, dok je temperatura uzduha u pećini u isto doba iznosila 12 st. C. 

 Osim već spomenutog ruševnog materijala, što dolazi u početku pećine, ne nalazimo 

 u pećini nikakovih drugih spiljskih taložina, jer te produkte voda redovno odnosi 

 tako, da je pećina većinom čista. Tvorevine siga nijesu ovdje od znatna razvoja, 

 nego dolaze najviše kao prevlake na podu pećine i na njenim stranama, a tek 

 tu i tamo dolazi po koji omanji stalaktit i stalagmit. Strop pećine ispunjen je 

 sitnim draperijama, koje se obično prema dolje svršavaju uskom prozirnom 

 cjevčicom sige, koje su cjevčice vrlo krhke, pa su većim dijelom i uništene. 

 Pećina LOKVICA nalazi se u Kavranić-brijegu kod Bakarca, kojih 

 80 m u brijeg od zavoja ceste Bakarac-Kraljevica, na lijevoj strani. Dolazi u 

 alveolinsko-numulitnim vapnencima, koji su ovdje jako zdrobljeni i rastrošeni. 

 Ulaz u pećinu širok je 2 m, a visok 1 m 70 cm, pa se dno pećine dosta strmo 

 % spušta u dužinu od 7 m 60 cm; visina ove prostorije iznosi 2 ni, a širina do 



